ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/732/26	

Господарський суд Одеської області 
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С. 
За участю представників сторін: 
Від позивача: Кузова Н.М. на підставі довіреності; 
Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до Херсонської обласної бібліотеки для юнацтва ім. Б. А. Лавреньова про стягнення 92464,55 грн, – 

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» (далі – КП «Херсонтеплоенерго») звернулося до господарського суду з позовною заявою до Херсонської обласної бібліотеки для юнацтва ім. Б. А. Лавреньова (далі - Херсонська обласна бібліотека) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 92 464,55 грн, яка складається із заборгованості за теплову енергію та абонентське обслуговування за січень-березень 2022 рік у розмірі 89 958,16 грн та заборгованості за надані послуги теплопостачання у грудні 2024 року у розмірі 2 509,39 грн, яка виникла в результаті корегування тарифу на опалення.
Ухвалою від 09.03.2026 судом було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, зобов`язано відповідача зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».
Херсонською обласною бібліотекою було отримано копію ухвалу суду від 09.03.2026 у відділенні поштового зв`язку 13.03.2026, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Після реєстрації відповідачем 16.03.2026 електронного кабінету ухвали суду, якими відповідач був повідомлений про дату та час розгляду справи, були доставлені відповідачу засобами підсистеми «Електронний суд».
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд судом даного спору. Оскільки Херсонською обласною бібліотекою не було надано відзиву на позов дана справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
Порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач) врегульований типовим договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (зі змінами) та розміщений на сайті КП «Херсонтеплоенерго» www.teploenergo.ks.ua. 
Згідно з п. 4 типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Відповідно до п. 11 типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).
В силу вимог п. 21 типового договору Виконавець має право доступу до будівель, приміщень і споруд, у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку, зняття показань засобів вимірювальної техніки, що є складовою вузла комерційного обліку, та періодичного огляду у порядку, визначеному статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і цим договором.
Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року) (п. 30 типового договору).
Згідно з п. 31 типового договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця www.teploenergo.ks.ua. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу
Відповідно до п. 33 типового договору Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
24.01.2022 уповноваженою особою Херсонської обласної бібліотеки на вебсайті державної електронної системи публічних закупівель Prozorro було опубліковано звіт по результату закупівлі UA-2022-01-24-000424-c про укладення з КП «Херсонтеплоенерго» на період з 01.01.2022 до 31.12.2022 договору про закупівлю теплової енергії на суму 185 000,00 грн з ПДВ. 
Проте копія договору про закупівлю теплової енергії на 2022 рік не була опублікована на вебсайті Prozorro; паперова копія договору згідно повідомлення позивача втрачена під час окупації міста Херсон.
З метою оплати відповідачем вартості наданих протягом січня-березня 2022 року послуг КП «Херсонтеплоенерго» було складено наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг): №159 від 31.01.2022 на суму 16,73 грн, №1370 від 28.02.2022 на суму 16,73 грн, №807 від 28.02.2022 на суму 40 505,41 грн, №2044 від 31.03.2022 на суму 16,73 грн, №1741 від 31.03.2022 на суму 49 402,56 грн. При цьому позивачем також було виставлено рахунки на оплату наданих послуг за вказаний період.
25.09.2023 представником Херсонської обласної бібліотеки було отримало лист КП «Херсонтеплоенерго» №2030-03-07 від 14.09.2023, а також додані до листа акти здачі-приймання робіт та рахунки за січень-березень 2022 року, акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.09.2023. Обставина вручення листа підтверджується наявною на ньому відміткою та підписом представника відповідача. 
КП «Херсонтеплоенерго» згідно укладених з Херсонською обласною бібліотекою договорів про закупівлю послуг з постачання теплової енергії №466/01-2024 від 07.02.2024 на суму 173 083,00 грн, №466/12-2024 від 20.12.2024 на суму 9600,00 грн, №466/01-2025 від 04.03.2025 на суму 112 000,00 грн зобов`язався надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії протягом 2024-2025 років. Слід зазначити, що умови договору №466/01-2025 від 04.03.2025 регулюють правовідносини сторін, які виникли з 01.01.2025 (п. 40 договору). 
Згідно підписаного між сторонами акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 до 17.04.2024 заборгованість на користь КП «Херсонтеплоенерго» складає 123 914,54 грн. 
04.11.2024 Херсонською міською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області було видано розпорядження №1010р «Про організацію заходів щодо початку опалювального періоду 2024 - 2025 років на території Херсонської міської територіальної громади». 
23.12.2024 між сторонами у справі з посиланням на договір №466/12-2024 було підписано акти здачі приймання наданих послуг за грудень 2024 року, а саме: №1182 на суму 45 796,93 грн, №1183 на суму 9600,00 грн. Між сторонами також було підписано акти наданих послуг за січень-лютий 2025 року. 
Згідно підписаного між сторонами акту звірки взаємних розрахунків за 2024 рік заборгованість Херсонської обласної бібліотеки на користь КП «Херсонтеплоенерго» станом на 31.12.2024 складає 89 958,16 грн. 
10.02.2025 Херсонською міською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області було видано розпорядження №109р «Про встановлення міському комунальному підприємству «Херсонтеплоенерго» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послугу з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та інших споживачів м. Херсона на опалювальний період 2024 - 2025 років», відповідно до якого позивачу для потреб бюджетних установ та інших споживачів було встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 3 508,57 грн/Гкал без ПДВ.
26.02.2025 КП «Херсонтеплоенерго» з посиланням на договір №466/01-2025 від 04.03.2025 було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №294, відповідно до яких в результаті коригування тарифу за грудень 2024 року згідно з розпорядженням ХМВА №109р від 10.02.2025, заборгованість відповідача на користь позивача становить 2 506,39 грн. Крім того, позивачем було виставлено рахунок №270 від 26.02.2025 на суму 2 506,39 грн. 
10.03.2025 Херсонською міською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області було видано розпорядження №200р «Про закінчення опалювального періоду 2024 - 2025 років на території Херсонської міської територіальної громади».
Листом №2231/25-15 від 09.09.2025 КП «Херсонтеплоенерго» просило відповідача підписати та повернути один примірник актів приймання-передачі наданих послуг за січень-березень 2022 року, акт за грудень 2024 року, а також сплатити загальну заборгованість у розмірі 213 426,01 грн. Зазначений лист був направлений на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 12.09.2025, що підтверджується описом вкладення, накладною та квитанцією про прийняття плати за пересилання поштового зв`язку.
Листом №98 від 23.09.2025 Херсонська обласна бібліотека у відповідь на лист позивача підтвердила наявність заборгованості за січень-березень 2022 року, яка виникла в результаті дії форс-мажорних обставин. Одночасно відповідач повідомив про відсутність підстав для оплати у поточному 2025 році вартості наданих у 2022 році та грудні 2024 року послуг з огляду на вимоги бюджетного законодавства.
Згідно підписаного між сторонами акту звірки взаємних розрахунків за 2025 рік заборгованість Херсонської обласної бібліотеки на користь КП «Херсонтеплоенерго» станом на 31.12.2025 складає 92 457,39 грн. 
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів та інших правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Предметом заявленого КП «Херсонтеплоенерго» позову є вимоги про стягнення х Херсонської обласної бібліотеки заборгованості у розмірі 92 464,55 грн за надані у січні-березні 2022 року, грудні 2024 року послуги.
Відносини щодо постачання та споживання теплової енергії регулюються Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII. Закон України "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5 частини другої статті 7 Закону "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VIII від 09.11.2017)).
Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, від 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі №904/6293/17.
Під час вирішення даного спору було встановлено, що договір на постачання позивачем відповідачу теплової енергії на 2022 рік відсутній незважаючи на публікацію відповідачем на вебсайті державної електронної системи публічних закупівель Prozorro оголошення про укладення з КП «Херсонтеплоенерго» договору про закупівлю теплової енергії на період з 01.01.2022 до 31.12.2022.
Крім того, судом було встановлено, що постачання теплової енергії у 2024 році здійснювалося у відповідності до договорів про закупівлю послуг з постачання теплової енергії №466/01-2024 від 07.02.2024 на суму 173 083,00 грн, №466/12-2024 від 20.12.2024 на суму 9600,00 грн.
За змістом умов договору №466/01-2025 від 04.03.2025 він регулює правовідносини сторін, які виникли з 01.01.2025. Таким чином, незважаючи на складення позивачем акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №294 від 26.02.2025 з посиланням на вказаний договір, у господарського суду відсутні підстави для врахування такого договору під час вирішення спору у даній справі.
Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання (ст. 24 Закону України "Про теплопостачання").
У відповідності до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно з п. 4 типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
З огляду на викладене, враховуючи отримання відповідачем послуг теплопостачання, господарський суд доходить висновку, що в такому разі надання послуг здійснювалося на умовах типового договору про надання послуг теплопостачання.
КП «Херсонтеплоенерго» було складено та направлено на адресу Херсонської обласної бібліотеки акти наданих послуг за січень-березень 2022 року, акт коригування за грудень 2024 року у зв`язку із встановленням позивачу нових тарифів на опалювальний період 2024-2025 років.
Проте Херсонська обласна бібліотека не скористалася правом відмови від підписання актів. При цьому листом №98 від 23.09.2025 відповідачем було підтверджено наявність заборгованості за спірний період сплатити яку за рахунок бюджетних призначень на 2025 рік Херсонська обласна бібліотека не має можливості з огляду на вимоги бюджетного законодавства.
Водночас вирішуючи питання про наявність передбачених законом підстав для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача всієї суми боргу, господарський суд враховує наступне.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.
Місцезнаходженням позивача та відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є м. Херсон Херсонської області. 
Таким чином, сторони знаходилися на території, яка, згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, датою початку тимчасової окупації є 01.03.2022, датою завершення тимчасової окупації є 11.11.2022.
Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Водночас, виходячи зі ст. 2 Закону №1207-VII, метою цього закону є визначення статусу території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 13 Закону №1207-VII передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.
Таким чином, здійснення КП «Херсонтеплоенерго» господарської діяльності в період перебування м. Херсон Херсонської області в тимчасовій окупації та, відповідно, звернення з вимогами про стягнення заборгованості за березень 2022 року, не відповідає вимогами ч. 2 ст. 13 Закону №1207-VII.
Відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, правовий статус тимчасово окупованої території Російською Федерацією у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
Предметом розгляду Об`єднаною палатою у межах справи №908/1162/23 було питання застосування ч. 2 ст. 13 та ч. 2 ст. 13-1 Закону № 1207-VII до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року до грудня 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».
Відповідно п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд постановою від 03.10.2025, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема виснував, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану» від 16.11.2022 № 2764-ІХ частину третю статті 1 Закону № 1207-VII було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Чинна редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Як зазначила Об`єднана палата, з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону № 1207-VII не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, датою окупації Херсонської міської територіальної громади є 01.03.2022, датою завершення окупації – 11.11.2022.
Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1207-VII не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1207-VII, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
Таким чином Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про поширення положень ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Підсумовуючи вищевикладені висновки Верховного Суду щодо застосування норм Закону №1207-VII у подібних правовідносинах, господарський суд доходить висновку про необхідність застосування положень Закону до правовідносин сторін, які склалися у березні 2022 року, та відмови у задоволенні заявлених КП «Херсонтеплоенерго» до Херсонської обласної бібліотеки позовних вимог про стягнення 49 419,29 грн.
Позовні вимоги КП «Херсонтеплоенерго» до Херсонської обласної бібліотеки про стягнення заборгованості за січень-лютий 2022 року, грудень 2024 року у загальному розмірі 43 045,26 грн підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність часткового задоволення заявлених комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» позовних вимог шляхом присудження до стягнення з Херсонської обласної бібліотеки для юнацтва ім. Б. А. Лавреньова суми основного боргу у розмірі 43 045,26 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.
Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України.
При цьому суд звертає увагу позивача на можливість звернення до суду з клопотанням про повернення з державного бюджету судового збору у розмірі 665,60 грн відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з необхідністю застосування до позову, поданого в електронній формі, коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 231, 236 – 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 
1. Позов задовольнити частково. 

2. Стягнути з Херсонської обласної бібліотеки для юнацтва ім. Б. А. Лавреньова (73020, Україна, Херсонська область, м. Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія, 14-А; ідентифікаційний код 05533333) на користь міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» (73003, Херсонська область, м. Херсон, Острівське шосе, 1; ідентифікаційний код 31653320) заборгованість у розмірі 43 045,26 грн (сорок три тисячі сорок п`ять грн 26 коп.), судовий збір у розмірі 1 239,43 грн (одна тисяча двісті тридцять дев`ять грн 43 коп.). 

3. В іншій частині позову відмовити. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення складено 01 червня 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна