ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10471/19 Суддя (судді) першої інстанції: Марич Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, яким просила:
- визнати дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії протиправними;
- зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії починаючи з 01 грудня 2017 року згідно з документами пенсії справи та додатково поданими документами - листом прокуратури Рівненської області від 17 квітня 2019 року №19-56 вих.19 та відомостями прокуратури Рівненської області про розмір заробітної плати - 43194 грн, без обмеження її максимального розміру та у подальшому здійснювати її нарахування у розмірі 80 відсотків від вказаної суми заробітної плати - в розмірі 34555 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" (з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури").
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06 березня 2020 року №75/03.15-24 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року №18-156 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області згідно із квитанцією від 07 червня 2019 року №0.0.1374852415.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №640/10471/19.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву подано згідно ст. 383 КАС України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи.
Апелянт зазначила про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області умисно ухиляється тривалий час від виконання судового рішення, перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року №18-156 не проведено.
Звернула увагу суду на те, що їй призначена пенсія у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимального розміру, а тому відмова відповідача у перерахунку її пенсії та зменшення розміру пенсії з 80% до 60%, свідчить про невиконання рішення суду.
Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 виконане, водночас виплата основного розміру пенсії проводиться у розмірі встановленому Законом України "Про прокуратуру". Крім того, у даній справі позивачу відмовлено у задоволенні вимог щодо обрахунку пенсії виходячи з розміру 80% та її виплаті без обмеження максимальним розміром. 
Також зазначив про те, що нарахована сума доплати на виконання рішення суду №640/10471/19 за період з 13 грудня 2019 року по 30 вересня 2020 року становить 82680,61 грн та буде виплачена після відповідного фінансування з Державного бюджету України, станом на 08 липня 2025 року рішення обліковується в реєстрі за №107111.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від квітня 2021 року у справі №640/10471/19 (набрало законної сили 15 вересня 2021 року) адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06 березня 2020 року №75/03.15-24 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року №18-156 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- стягнуто на користь ОСОБА_1 , понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області згідно із квитанцією від 07 червня 2019 року №0.0.1374852415.
Згідно з перерахунком пенсії за вислугу років від 19 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 здійснено перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року, у зв`язку з чим розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 16380,00 грн, з 01 липня 2020 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 17120,00 грн, з 01 грудня 2020 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 17690,00 грн, з 01 липня 2021 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 18540,00 грн, з 01 грудня 2021 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 19340,00 грн (т. 1 а.с. 212-213).
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 31 грудня 2021 року №12346-12237/П-02/8-1700/21 на звернення позивача повідомило про те, що після перерахунку пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 її розмір становить 22415,79 грн, нараховані пенсійні кошти за період з 13 грудня 2019 року по 30 вересня 2020 року в сумі 82680,61 грн будуть виплачені за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Також повідомлено про те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 не зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області проводити перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 80% суми заробітної плати та без обмеження максимального розміру. 
09 травня 2025 року на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої остання просила:
- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при виконанні рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 за позовом ОСОБА_1 , щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років визначеної рішенням суду, виходячи з постійного та незмінного розміру пенсії у значенні 80%, відповідно до ст. 86 Закону України Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року №18-156;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19:
зобов`язати провести виплату належної позивачу пенсії у постійному та незмінному розмірі 80% із суми заробітної плати, яка складає 37359,65 грн, зазначеної у довідці Рівненської обласної прокуратури від 28 лютого 2020 року, а саме - 29887,65 грн з 13 грудня 2019 року по даний час з виключенням різниці фактично отриманої пенсії без обмеження суми пенсії максимальним розміром;
зобов`язати виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, без обмеження з 13 грудня 2019 року по даний час;
- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19. У разі, невиконання рішення суду чи неподання звіту про його виконання застосувати заходи передбачені ч. 2 ст. 382 КАС України;
- постановити окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, для вжиття заходів щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі № 640/10471/19.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Аналогічні положення викладені в ч.ч. 2-4 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч. 1). 
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч. 2).
Так, Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємним складовим елементом права кожного на судовий захист; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом; держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз. 3 п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012, перше речення абз. 2 п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012, перше речення абз. 8 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019, мотивувальна частина рішення №10-р/2020 у справі №1-14/2020(230/20) від 28 серпня 2020 року).
Згідно з ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (перше речення частини другої); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть ухвалювати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (абз. 2 ч. 7).
Згідно з ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1).
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч. 3).
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4).
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6).
Колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII на підставі довідки прокуратури Рівненської області від 28 лютого 2020 року №18-156 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
Разом з тим, рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 не містить зобов`язань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% заробітної плати та без обмеження максимального розміру.
Незгода позивача з розміром перерахованої пенсії та обмеженням максимальним розміром є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм ст. 383 КАС України.
Згідно з перерахунком пенсії за вислугу років від 19 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 здійснено перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року, у зв`язку з чим розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 16380,00 грн, з 01 липня 2020 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 17120,00 грн, з 01 грудня 2020 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 17690,00 грн, з 01 липня 2021 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 18540,00 грн, з 01 грудня 2021 року розмір пенсії з надбавками становить - 22529,67 грн, з урахуванням максимального розміру - 19340,00 грн (т. 1 а.с. 212-213).
Також судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 31 грудня 2021 року №12346-12237/П-02/8-1700/21 на звернення позивача повідомило про те, що після перерахунку пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києві від 16 квітня 2021 року у справі №640/10471/19 її розмір становить 22415,79 грн, нараховані пенсійні кошти за період з 13 грудня 2019 року по 30 вересня 2020 року в сумі 82680,61 грн будуть виплачені за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. 
Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахована сума доплати на виконання рішення суду №640/10471/19 у розмірі 82680,61 грн, станом на 08 липня 2025 року обліковується в реєстрі за №107111.
Разом з тим, відсутність коштів Державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду є об`єктивною та поважною причиною, яка унеможливила здійснення виплати боргу позивачу.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених в постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі №811/1469/18 фактична невиплата нарахованих сум пенсії за попередній період зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України встановленого порядку виконання судового рішення, підстави для прийняття рішення про накладення штрафу на керівника управління відсутні.
Оскільки позивача включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується наданими відповідачем доказами, водночас зазначені кошти не виплачені у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, що свідчить про відсутність у спірних правовідносинах протиправної бездіяльності відповідача.
Враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2021 року.
Висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення позивача із заявою в порядку ст. 383 КАС України до суду є передчасним, колегія суддів вважає помилковими, оскільки положеннями ст. 383 КАС України такого обов`язку на позивача не покладено, водночас суд апеляційної внстанції погоджується з доводами суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування положень ст. 383 КАС України, водночас вважає необхідним змінити вказане судове рішення в частині мотивів.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 383 КАС України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року змінити в мотивувальній частині.
В решті ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку