УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа 277/683/25 
Категорія 39 
Додаткова постанова 
Іменем України

14 травня 2026 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Борисюка Р.М.,
суддів Коломієць О.С., Павицької Т.М., 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» - адвоката Дзундзи Ольги Володимирівнипро ухвалення додаткового рішення у справі № 277/683/25 за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

09 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ТОВ ФК «Артеміда-Ф» про ухвалення додаткового рішення у цій справі про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду у розмірі 8 000,00 грн.
Заява мотивована тим, що представником позивача долучено до матеріалів справи копію Додаткової угоди до Договору № 250527-13Ш від 27 травня 2025 року, згідно якою сторонами обумовлено, що у разі ухвалення апеляційним судом рішення суду на користь клієнта, останній зобов`язаний сплатити адвокату винагороду у розмірі 8 000,00 грн. 
02 квітня 2026 року, на виконання вимог п.4.4.1. Договору № 250527-13Ш про надання правової допомоги, між сторонами підписано Акт приймання-передачі наданих послуг згідно вказаного Договору, а 08 квітня 2026 року, на підставі даного Акту позивачем проведено розрахунок із адвокатом Дзундзою О.В.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (пункт 3 частини 1 статті 270 ЦПК України).
Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (частина 5 статті 270 ЦПК України).
При таких обставинах наявні правові підстави для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогубез повідомлення учасників справи без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Дзундзи О.В. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Із матеріалів справи убачається, що у червні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ ФК «Артеміда-Ф», Товариство, Позивач) звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 15 360,03 грн заборгованості за кредитним договором № 1098172 від 29 вересня 2020 року, 2422,4 грн судового збору та 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу. 
РішеннямКоростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Артеміда - Ф» заборгованість за договором № 1098172 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 29 вересня 2020 року у сумі 8557,18 грн, судовий збір в розмірі 1349,52 грн та 3899,70 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього: 13806,4 грн. 
Не погодившись з цим рішення, представник відповідачки - адвокат Юревич І.В. подав апеляційну скаргу, де просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 квітня 2026 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юревича І.В. залишено без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 жовтня 2025 року - без змін.
09 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ТОВ ФК «Артеміда-Ф» про ухвалення додаткового рішення у цій справі про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду.
Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві представник позивача крім іншого вказував, що позивач очікує понести витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000,00 грн (а.с.132-143).
Як видно із матеріалів справи, 02 квітня 2026 року апеляційним судом ухвалено рішення по справі (а.с.148-152).
Клопотання про долучення доказів на надання правничої допомоги представником позивача подано до суду через систему «Електронний суд» 06 квітня 2026 року, тобто в межах строку встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України (а.с.153-154).
До заяви представником долучено копії наступних документів: додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 250527-12Ш від 27 травня 2025 року згідно якою сторонами обумовлено, що у разі ухвалення апеляційним судом рішення суду на користь клієнта, останній зобов`язаний сплатити адвокату винагороду у розмірі 8 000,00 грн (а.с.156); Акту № 2 приймання-передачі наданих послуг згідно Договору № 250527-12Ш від 27 травня 2025 року, згідно якого адвокатом були надані наступні послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу, усні консультації тощо на загальну суму 8 000,00 грн (а.с.158); ордеру Серії ВС № 1332339 від 28 травня 2025 року (а.с.155).
08 квітня 2026 року, на підставі Акту № 2 приймання-передачі наданих послуг, позивачем проведено розрахунок із адвокатом Дзундзою О.В., що підтверджується копією платіжної інструкції № 2832 (а.с.171).
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 12 частини 1 статті 2 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина перша та друга статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 Постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 у справі № 905/1795/18).
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10 жовтня 2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 березня 2021 у справі № 910/15621/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц), Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, Постанови КЦС ВС у справах №757/13974/21 -ц від 31 травня 2023 року та від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Встановлено, що представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» - адвокат Дзундза О.В.подавала відзив на апеляційну скаргу. Оскільки справа розглядалась без повідомлення (виклику) учасників справи, то участі в судовому засіданні вона не приймала.
Таким чином, враховуючи незначну складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, час витрачений на їх виконання, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» - адвокат Дзундза О.В. підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф»3000,00 грн витрат, понесених на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 141, 246, 259, 270, 367, 368, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» - адвоката Дзундзи Ольги Володимирівни - задовольнити частково.
Постановити у цивільній справі № 277/683/25 за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики додаткову постанову.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» 3000,00 грн витрат понесених на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
У решті вимог заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді