Справа №639/6029/25
Провадження №2/639/285/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 
Новобаварський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Чубенко О.С.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – Березовського Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 , подана його представником адвокатом Мироненко Світланою Миколаївною до ОСОБА_1 , третьою особою зазначено Службу у справах дітей Дергачвіської міської ради Харківського району Харківської областів якій просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 09.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання на 27.10.2025 року о 14:00 год.
15 вересня 2025 року в системі «Електронний суд» представником Служби у справах дітей Дергачівської міської ради сформовано пояснення. 
22 вересня 2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про залучення в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.
Крім того відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини в якій просить суду вставити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матірю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7500,00 грн.. 
В обґрунтування позову посилається на те, з 24.11.2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в нас народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Сімейні відносини між нами не склалися, тому рішенням Дергачівського районного суду Харківської області по цивільній справі № 619/578/23 від 14.03.2023 року було вирішено шлюб розірвати. 
Наказом Дергачівського районного суду Харківської області по цивільній справі № 619/392/25 від 21.01.2025 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на мою користь, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно починаючи з 20 січня 2025 рокуі до досягнення дитиною повноліття, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
03.09.2024 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 та отримала прізвище ОСОБА_6 .
Дитина разом із батьком зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, проведенням активних бойових дій на території селища Слатине та безпосередньою загрозою життю й здоров`ю ОСОБА_1 , була змушена переїхати разом із дитиною до більш безпечного місця та проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 
3 моменту розірвання шлюбу з ОСОБА_2 усі обов`язки щодо виховання, розвитку, матеріального забезпечення та догляду за дитиною покладені виключно на мати. Саме мати займається організацією навчального процесу, створює належні умови для гармонійного розвитку дитини, забезпечую необхідне медичне обслуговування, харчування та побутові умови. Спілкування дитини з батьком протягом тривалого часу фактично відсутнє: батько не бере участі у виховному процесі, не забезпечує її потреби та не цікавиться станом здоров`я. Дитина емоційно та психологічно відірвана від батька, адже контактів з його боку практично немає. 
Більш того, у лютому-березні 2024 року склалася надзвичайна ситуація, коли дитині знадобилася невідкладна медична допомога, і вона була госпіталізована до лікарні. Саме тоді дитина перебувала у батьків ОСОБА_2 . Однак навіть у даній ситуації батько не проявив належної турботи та не забезпечив подальшої участі у лікуванні чи догляді за дитиною. Здоров`ям дитини опікувалась виключно, мати, на ім`я матері укладена декларація з лікарем-педіатром у дитячому медичному закладі. Самостійно забезпечує оплату медичних послуг, придбання необхідних лікарських засобів та фінансування лікування дитини, що підтверджує повну відповідальність за медичний супровід та охорону здоров`я доньки. 
Таким чином, фактично всі обов`язки по забезпеченню інтересів дитини, її розвитку, виховання та лікування залишаються виключно за матірю. Відповідач же, попри свої батьківські права та обов`язки, участі у вихованні дитини не бере, що підтверджує наявність стійкої моделі його ухилення від виконання батьківських обов`язків. 
Слід звернути увагу суду на те, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Зокрема, відповідно до постанови Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 619/1168/24, розглянутій за категорією керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, було встановлено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови у справі №645/6256/24 Фрунзенського районного суду м. Харкова, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством. Зокрема, встановлено, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на побутовому грунті вчинив сварку зі співмешканкою, що супроводжувалася умисними діями психологічного та фізичного характеру. Такі дії виразилися у використанні на адресу потерпілої нецензурної та образливої лексики, а також у застосуванні фізичного впливу у вигляді штовханини. У результаті зазначених дій могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю співмешканки. Судом кваліфіковано вчинене як домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. 
Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі 644/3260/24 від 17.04.2025 року Відповідача було обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України. Слід зазначити, що ОСОБА_2 систематично оформлює кредити у різних фінансових установах, при цьому, як правило, зазначає ОСОБА_1 у якості поручителя. Така поведінка свідчить про нестабільний та ненадійний матеріальний стан ОСОБА_2 , оскільки він не спроможний самостійно забезпечувати виконання власних фінансових зобов`язань. Крім того, подібні дії характеризують його як особу, яка легковажно та безвідповідально ставиться до своїх обов`язків, у тому числі й до належного утримання дитини, що у свою чергу може негативно позначатися на її добробуті та розвитку.
На даний час усі питання, пов`язані з вихованням, розвитком та забезпеченням належних умов для життя дитини, перебувають виключно на особистому піклуванні матері. Перед вступом до першого класу дитина відвідувала спеціальні заняття з підготовки до школи, оплату яких позивач здійснювала самостійно. 
Наразі дитина навчається у першому класі загальноосвітньої школи. Щоденно позивач особисто приділяю увагу освітньому процесу дитини: разом з нею виконує домашні завдання, допомагає у підготовці до уроків, сприяє формуванню навчальних навичок та дисципліни. Таким чином, саме позивач здійснюю належний нагляд, виховання та освітній супровід дитини, створюючи умови для гармонійного розвитку. 
Нещодавно позивач разом із дитиною перебувала на відпочинку за кордоном. Позивач вважаю важливим забезпечувати дитині не лише належні умови для навчання та виховання, а й якісний відпочинок, адже це сприяє зміцненню її здоров`я, гармонійному розвитку та емоційному благополуччю. Такі поїздки позитивно впливають на формування світогляду дитини, розширюють її уявлення про навколишній світ, знайомлять із культурними особливостями інших країн та сприяють вихованню толерантності й пізнавальної активності.
Відповідно до Висновку рекомендації психолога від 15.09.2025 року, в якому зазначається, що ОСОБА_3 проявляла себе стурбовано, мало рухалась, в емоційний контакт входила з елементами остраху. Дані страхи з`явились у період розлучення батьків та посилювались подальшим спілкуванням дитини з татом та бабусею, а також судовою справою зі сторони батька, з вимогою визначити пріоритетне місце проживання ОСОБА_7 з ним. Дитина відчуває страх, приниження, розпач, що завдає їй глибоких моральних страждань та психологічної травми. Додатково психолог зазначає, що з боку матері в основному складаються відносини у формі «розвитку і захисту» для поточних потреб доньки. Батько вибудовує тип виховання через зустрічі з донькою побудовані на тиску та примусі. Позитивним є те, що ОСОБА_8 проявляє гарну соціалізацію, проявляє інтерес до навчання, малювала та відповідала на питання. Фізичний розвиток відмінний. Також у висновку акцентується увага на тому що, для ОСОБА_3 позитивним є проживання разом із матр`ю, адже вона створює навколо дитини атмосферу любові, доброзичливості та гармонії. Турботливо ставлюся до неї, прислуховуюся до її потреб, забезпечу, її всім необхідним, створює сприятливі умови для її життя та розвитку. У помешканні є окрема кімната для дитини. 
Проживання дитини з батьком може мати непередбачувані наслідки і стати загрозою для нормального розвитку дитини та призводить до ще більш нервового напруження, розвитку невротичних симптомів у дитини і подолання її стресового стану потребує багато зусиль та взагалі може призвести до руйнування позитивних емоційних зв`язків між батьком, бабусею та дитиною. Примусові зустрічі дитини з батьком та бабусею без згоди дитини можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, призвести до формування заглиблення психологічної травми. Із результатів роботи вбачається наявне напруження у всіх через стосунки дитини з батьком та бабусею, що несуть для неї загрозливий та психо-травматичний характер. За результатами роботи можна стверджувати, що мати з дитиною довгий час були жертвами психологічного та фізичного насильства з боку батька, що відображається на їх психоемоційному стані. 
01 жовтня 2025 року представником позивача ОСОБА_2 – адвокатом Мироненко С.М. подано відповідь на відзив.
ОСОБА_1 приховує своє місцезнаходження разом з дитиною, номер телефону який зазначений і відзиві ( та який має і позивач) є неактивним. Своє місце проживання разом з дитиною неодноразово змінювала. Все це свідчить, про перешкоджання законному праву батька, бачитися та спілкуватися зі своєю донькою, Тому звісно, є нормальнми, що батько звернувся з даним позовом до суду. 
Зазначає, що має «іншу інформацію» стосовно того, шо він не має шкідливих звичок. ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_9 вживає алкогольні напої, надає посилання на відкрите виконавче провадження та посилання на справу № 619/1168/24. Дана інформація викликала у позивача здивування, так як він ніколи правила дорожнього руху не порушує, тим паче не сидіє за кермо у стані сп`яніння. Ознайомившись з тим, що надала відповідачка, зрозумів, що постанова стосується іншої особи, так реєстраційні номери та марки автомобіля, яким керує позивач інші. Звертаємо увагу як відповідачки, так і шановного суду, що справа № 619/1168/24 стосується не позивача, а людини у якої таке ж прізвище, ім`я та по-батькові. 
Звертаємо увагу, що Позивач посилається лише на факти, документи як на підтвердження своєї позиції. Нікого при цьому не намагається оговорити чи скомпрометувати на відміну від відповідачки. Також, щодо включення відповідачки до бази поручителів. Кредити брались ще за час спільного проживання сторін, за спільною згодою та спільні потреби молодої сім`ї. Наразі, жодного боргу перед банками у позивача не має. 
Вказівка на те, що Відповідачка не заперечує щоб Позивач бачився з дитиною не ґрунтується на дійсному бажанні відповідачки це робити, бо Позивач більше року свою доньку не бачив, можливості з нею поспілкуватися та провести спільний час також не має, так як відповідачка цьому всіляко перешкоджає. Позивачу невідома, що саме відповідачка пояснює доньці ОСОБА_10 , чому батько, який до цього повністю опікувався нею , кожного дня був поруч- тепер повністю віддалився від неї. Позивач впевний, що до дитини доносять неправдиву інформацію, спотворюють дійсні події, що відбуваються, а враховуючи вік дитини, їй можна донести будь-яку інформацію , в силу нездатності нею її аналізувати. В такму віці дитина як «губка» впитує в себе те, що чує та бачить. Прикро, що своїми діями, відповідачка намагається віддалити батька від доньки, порушує та розриває психоемоційній зв`язок, який був між ними. Позивач написав Відповідачці після того як отримав відзив на позов, однак відповіді та і не отримав, повідомлення навіть не прочитане, що дає підстави стверджувати, що телефон зазначений у відзиві відповідачки є неактивний або ж вона заблокувала позивача у всіх меседжах. Таким чином, Відповідачем не спростовано доводи Позивача, що стали підставою для звернення з даним позовом до суду. 
Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дергачвіської міської ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання дитини.
Залучено до участі у справі за первісним позовом, в якості третьої особи, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, виключено із суб`єктного складу третю особу Служба у справах дітей Дергачвіської міської ради Харківського району Харківської області.
09 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, подана представником відповідача за первісвним позовом ОСОБА_1 – адвокатом Мушка Н.М.
27 жовтня 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Березовським Є.В. подано клопотання про долучення до матеріалів справи довідки.
10 листопада 2025 року в системі «Електронний суд» представником ОСОБА_2 – адвокатом Мироненко С.М. сформовано відзив на зустрічну позовну заяву.
Протягом часу з початку 2022 по серпень 2023 року малолітня дитина проживала з батьком та знаходилась на його повному утриманні та забезпеченні. Батько дитини самостійно займався виховання та забезпечував матеріальне забезпечення доньці. Протягом всього цього часу, поки донька ОСОБА_3 проживала у батька, місце знаходження та проживання матері було не відоме. Мати не цікавилась здоров`ям, розвитком та матеріальним забезпеченням дитини, хоча в зустрічній позовній заяві описує все навпаки, виставляє себе з позитивного боку і намагається очорнити відповідача за зустрічним позовом. 
ОСОБА_1 обірвала всі контакти, заборонила дитині по телефону спілкуватися з батьком. На його прохання щодо побачення з донькою, з боку матері постійні відмови. ОСОБА_1 постійно стала вимагати з позивача гроші, нібито на доньку та її лікування, але суми озвучувались нереально високі. При останньому спілкуванні, коли та вимагала у позивача за первісним позовом незрозуміло велику суму на «лікування» зубів доньки, надавши сумній рахунок і отримавши відмову від ОСОБА_2 , отримав погрози з боку ОСОБА_5 . Прикро, що своїми діями, ОСОБА_1 намагається віддалити батька від доньки, порушує та розриває психоемоційній зв`язок, який був між ними. 
ОСОБА_2 більше року свою доньку не бачив, можливості з нею поспілкуватися та провести спільний час також не має, так як мати дитини цьому всіляко перешкоджає. Позивачу невідома, що саме відповідачка пояснює доньці ОСОБА_10 , чому батько, який до цього повністю опікувався нею, кожного дня був поруч - тепер повністю віддалився від неї. 
ОСОБА_2 впевний, що до дитини доносять неправдиву інформацію, спотворюють дійсні події, що відбуваються, а враховуючи вік дитини, їй можна донести будь-яку інформацію, в силу нездатності нею її аналізувати. В такому віці дитина як «губка» впитує в себе те, що чує та бачить. 
ОСОБА_2 вважа, що матір маніпулює свідомістю дитини. ОСОБА_11 за все в присутності дитини звучать негативні висловлювання на його адресу, як батька дитини з боку матері та членів її сім`ї, що може призвестиь до втрати у ОСОБА_7 інтересу до навчання, агресивним проявам, замкнутості, появні «страху», відчуження від батька. Мати принижує його гідність як батька в очах доньки. Дитина як губка вбирає поведінку дорослих, проте, в силу свого віку та відсутність життєвого досвіду не може реально оцінити ситуацію та її наслідки. Позивач хвилюється за психічний стан доньки, ознайомившись з додатками до позову. ОСОБА_2 не має можливості спілкуватися з донькою, приймати участь в її вихованні та розвитку, так як мати всіляко цьому перешкоджає. Вважає, що доньку умисно налаштовують проти нього, доносять їй неправдиву інформацію стосовно нього- як батька. Звісно, що якщо до цього дитина тягнулася до батька, гарно проводила з ним час, мала з ним тісний зв`язок, наразі постійно відчуває психологічний тиск з боку матері, негативні висловлювання стосовно нього, стала замкнутою та пригніченою, що викликає зтурбованість у батька (відповідача за зустрічним позовом). Навмисно будь яким чином мати дитини намагається розірвати психо-емоційний контакт між ним- як батьком та його рідною донькою. Створювані позивачкою за зустрічним позовом протягом тривалого часу перешкоди для батька у вихованні та спілкуванні із донькою руйнують її зв`язки зі своєю сім`єю, до якої належить як батько, так і матір, а отже, в цьому випадку така поведінка матері суперечить сімейним цінностям та не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини, яка через свій ранній вік починає по іншому сприймати батька. Позивачка –відповідачка ОСОБА_1 як у відзиві на первісний позов ОСОБА_2 так і своїй зустрічній позовні заяві доносить суду неправдиву інформацію, яка будується чисто на її припущеннях та домислах, викладає неправдиву інформацію стосовно ОСОБА_2 . Голослівно викладає інформацію, яка жодним чином не стосується ОСОБА_2 та будь яким чином намагається заплямувати репутацію ОСОБА_2 . Мати дитини самостійно приймає рішення стосовно спільної доньки, не обговорює доцільність тих чи інших дій. 
Взагалі незрозуміле звернення за консультацією до психолога на онлайнконсультацію, яка тривало одну годину. Психолог отримав однобоку неправдиву подачу інформації стосовно її бачення розвитку подій і на підставі одногодинної онлайн консультації надав висновок-рекомендацію Вважаємо, що даний висновок не дає підстав для висновку про його повноту та об`єктивність. 
Стосовно того, що ОСОБА_1 безпідставно зазначає що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. ОСОБА_1 посилається на постанову Дергачівського районного суду Харківської області винесену за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Однак, справа на яку посилається ОСОБА_1 жодним чином не стосується ОСОБА_2 . Стороною позивача за первісним позовом у відповіді на відзив ОСОБА_1 на позов ОСОБА_2 вже було зазначено справа № 619/1168/24 за ч.1 ст.130 КУпАП стосується не позивача-відповідача ОСОБА_2 , а людини у якої таке ж прізвище, ім`я та по-батькові, однак не та дата народження та місце проживання, та інші номерні знаки автомобіля, яким керував правопорушник. На підтвердження даного факту, та спростування неправдивої інформації до Новобаварського районного суду м.Харкова було надаємо завірену копію постанови суду у справі № 619/1168/24. Хоча в зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що копія Витягу постанови додається, однак вона відсутня в переліку додатних документів та в самих додатках до позову. Голослівне посилання на постанову у справі № 645/6256/24 Фрунзенського районного суду м.Харкова та на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова без надання доказів взагалі викликає обурення та нерозуміння, носить характер наклепу та дискредитації ОСОБА_2 , який ніякого відношення до описаних справ не має. Так, Постанова № 645/6256/24 від 20.11.2024 згідно роздруківки з ЄДРСР справа стосується якоїсь сторонньої особи, що працює експедитором ТОВ «Посад» та не стосується ОСОБА_2 . Ухвала Індустріального суду м.Харкова у справі № 644/3260/24 взагалі стосується військовозобов`язаного який проходив службу на Донеччині і також ніякого відношення до ОСОБА_2 не має. Тобто, зазначаю неправдиву інформацію в зустрічній позовній заяві стосовно того, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, ОСОБА_1 переслідує єдину мету- безпідставно очорнити та облити брудом батька своєї дитини, та умисно викладає неправду інформацію з єдиною метою- ввести суд в оману, стосовно характеристики ОСОБА_2 . Згідно повного Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_2 є особою, стосовно якого відомості про притягнення до кримінальної відповідальності- відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості- відсутні. ОСОБА_2 позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. ОСОБА_12 надає фото з Дії, стосовно відсутності адміністративних справ, зазначених ОСОБА_13 в зустрічному позові. Якщо ОСОБА_1 не соромиться суду надавати такі «доводи», які ніякими доказами не підтвердження, крім голослівних обвинувачень, то можна уявити, яку тоді вона вносить інформацію стосовно рідного батька в голову неповнолітньої дитини. 
ОСОБА_2 завжди опікувався своєю донькою, приймав активну участь в її вихованні та розвитку, забезпечував всім необхідним. Наразі регулярно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Якби ОСОБА_1 всіляко не перешкоджала позивачу за первісним позовом та відповідачу за зустрічним виконувати його прямі батьківські обов`язки, то ОСОБА_2 мав баи можливість піклується про фізичний і духовний розвиток доньки ОСОБА_7 , про її навчання, підготовку до самостійного життя. Батько прагне забезпечувати доньку необхідним харчування, медичним доглядом, займатися її лікуванням та оздоровленням , спілкуватися з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надавати дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, проявляти інтерес до її внутрішнього світу, створювати умови для отримання нею освіти та перебування в безпечному місці, подалі від зони бойових дій.
Однак, мати дитини не надає батькові можливості все це реалізувати, діючи виключно в своїх інтересах , не враховуючи інтереси та потреби дитини. Дитина потребує спілкування з обома батьками Із-за такої поведінки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 протягом тривалого часу проживає окремо від дитини- доньки ОСОБА_7 , не може належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Неадекватна поведінка матері дитини, вимусила ОСОБА_2 звернутися з позовом до суду, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з ним і це свідчить про його бажання приймати активу участь у вихованні та розвитку доньки. Стосовно судових витрат, вважаємо їх недоведеними та не підтвердженими належними та обґрунтованими доказами, щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом та часом виконання робіт по договору.
17 листопада 2025 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Мушка Н.М. подано відповідь на відзив.
28 листопада 2025 року в системі «Електронний суд» представником ОСОБА_2 – адвокатом Мироненко С.М. сформовано заперечення на відповідь.
01 грудня 2025 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Мушка Н.М. подано клопотання про долучення доказів.
11 лютого 2026 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року клопотання представника позивача/відповідача ОСОБА_2 про виклик свідків - задоволено.
Викликано для допиту в судовому засіданні свідків: 
ОСОБА_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_15 , тел. НОМЕР_1 ;
ОСОБА_16 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . 
Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини. Призначено справу до судового розгляду на 08.04.2026. 
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - залишено без розгляду.
Продовжено розгляд справи в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_17 , позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на задоволені позову, посилаючись на обставин викладені в позові, судові витрати стягнути з відповідача. 
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Мироненко С.М. а судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки сууд не сповістили.
Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, у своїх поясненнях просив суд проводити розгляд справи без участі представника третьої особи. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу сторони мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 19.06.2019 (том №1 а.с.17).
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задоволено.
Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.11.2018 у Виконавчому комітеті Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис 25 - розірвано.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище – « ОСОБА_18 » (том №1 а.с. 99-100).
Як зазначають сторони, батько з дитиною зареєстровані за адресою АДРЕСА_5 , та фактично проживали разом з листопада 2022 року по серпень 2023, що підтверджується копією паспорта на ім`я ОСОБА_2 , актом від 30.05.2025 та довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 (том №1 а.с. 10, 21, зворот а.с. 97).
03 вересня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №1095 та отримала прізвище ОСОБА_19 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим 03.09.2024 серії НОМЕР_3 (том №1 а.с. 97).
Наказом Дергачівського районного суду Харківської області по цивільній справі № 619/392/25 від 21.01.2025 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно починаючи з 20 січня 2025 рокуі до досягнення дитиною повноліття, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, що підтверджується копіє постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 772570 від 19.02.2025 (том №1 а.с. 20).
Як зазначила ОСОБА_1 , у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, проведенням активних бойових дій на території селища Слатине та безпосередньою загрозою життю й здоров`ю вона з дитиною були змушена переїхати до більш безпечного місця та проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб №6331-5003581008 від 15.01.2025, №6331-5003580991 від 15.01.2025 та договором аренди квартири (том №1 а.с. 101, 102).
Декларація №001-0ТАХ-ХЕ10, укладена з лікарем-педіатром у дитячому медичному закладі від імені ОСОБА_20 , 17.06.2019 – ОСОБА_1 (том №1 а.с. 107).
Відповідно до інформації КНП «Міська дитяча поліклініка №22» Харківської міської ради №887/0/535-25 від 28.08.2025 первинна медична допомога дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надається в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка № 2» Харківської міської ради на підставі укладеної Вами декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, з лікарем-педіатром ОСОБА_21 (декларація укладена 16.05.2025 року). Згідно первинної медичної документації ф. № 112/0 «Історія розвитку дитини» в травні 2025 року ОСОБА_8 пройшла щорічний медичний огляд, за результатами якого вона потребує динамічного спостереження лікарякардіолога дитячого та лікаря-гастроентеролога дитячого. Дівчинка щеплена за віком, востаннє – 27.06.2025 року проти кору, паротиту, краснухи. За інформацією, наданою лікарем-педіатром ОСОБА_21 та сестри медичної ОСОБА_22 , на прийоми до лікарів підприємства дитина приходить у супроводі матері. Рекомендації медичних працівників щодо медичних оглядів, проведення профілактичних щеплень та лікування (в разі потреби) мати виконує в повному обсязі (том №1 а.с. 117).
Відповідно до довідки Приватного закладу «Харківський ліцей «Інтелект» Харківської області ОСОБА_3 відвідувала з липня 2024 року по червень 2025 року дошкільне відділення Приватного закладу «Харківський ліцей «Інтелект» Харківської області. Пройшла повний курс підготовки до школи. Дитина занять не пропускала. Завжди була доглянутою, одяг був чистий, акуратний, часто новий. Все, що дівчинці було потрібно для занять, було в наявності. Сплата за навчання приходила від матусі вчасно (том №1 а.с 118).
Згідно довдки №425/01-39/25 від 26.08.2025 Комунального закладу «Харківський ліцей №162Харківської міської ради» ОСОБА_3 дійсно навчається в 1-4 класі комунального закладу «Харківський ліцей № 162 Харківської міської ради». Форма навчання: онлайн (том №1 а.с. 115).
Відповідно до листа комунального закладу «Харківський ліцей № 162 Харківської міської ради» де ОСОБА_8 навчається у 1-А класі, зі слів класного керівника мати, ОСОБА_1 , бере активну участь у всіх аспектах шкільного життя дитини, комунікує з учителями та адміністрацією, а також відвідує батьківські збори онлайн. Мати учениці є відповідальною і завжди контактує з класним керівником та вчителями-предметниками щодо успішності, поведінки та потреб дитини. Вона регулярно бере участь у житті класу (допомагає в організації свят, освітніх акціях тощо). Батько учениці, ОСОБА_2 , жодного разу не з`являвся в закладі освіти, не контактував з класним керівником, з іншими вчителями і не брав участь в жодному із заходів, пов`язаних із освітнім процесом дитини (том №2 а.с. 18).
Згідно Висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.02.2026 року № 54/0/1131-26, складеним Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, відповідно до якого вони вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із матір`ю, ОСОБА_1 . (том №1 а.с. 78).
Крім того у висновку зазначено, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із матір`ю, ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеними особами, які проживають за адресою: АДРЕСА_6 , де у дитини є окрема кімната із диваном, письмовим столом, шафою. В наявності ноутбук, сезонний одяг та взуття, шкільне приладдя, продукти харчування. 
Батько дитини, ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , де для дитини є спальне місце в прохідній кімнаті. Зі слів ОСОБА_2 кімната в якій ведуться ремонтні роботи планується для розміщення дитини. 
Мати дитини, ОСОБА_1 , є фізичною особою підприємцем (том №1 а.с. 104, 105). На диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває. Батько дитини, ОСОБА_2 , на обліку в психіатричному кабінеті Дергачівської центральної районної лікарні не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до висновку органу опіки та акту обстеження, для дитини створені всі належні умови проживання. Обставин щодо необгрунтованості висновку не встановлено.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи пе
+ребували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.
У постанові Верховного Суду від 07 листопада 2023 року в справі № 750/9254/21 (провадження № 61-44680св18) вказано, що суди попередніх інстанцій наголошували на тому, що батько дитини, безсумнівно, має відігравати важливу роль у житті та розвитку малолітнього сина, має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я і стан розвитку незалежно від того, з ким дитина проживає. Також зазначили, що батько не позбавляється можливості спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні та утриманні.
У разі, якщо дитина буде проживати разом з матір`ю, батьківські права батька не будуть порушені та він не буде позбавлений можливості здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки щодо дітей у повному обсязі.
Крім того, кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дітей з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду
від 28 квітня 2022 року у справі № 359/6726/20 (провадження№ 61-17922св21).
Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, а саме вік дитини, позицію Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, який дійшов висновку про доцільність проживання дитини з матір`ю, те, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю, за місцем проживання дитини створені всі умови для неї, а тому суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за фактичним місцем проживання.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення місця проживання дитини підлягають задоволенню. 
Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн. (том №1 а.с. 90).
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 та 2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 1).
Також, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.
В обґрунтування понесення та розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. позивач надав копії таких документів: договору № 23/40097 від 22.08.2025 про надання адвокатських послуг, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Захист» та ОСОБА_1 ; акт виконаних робіт за догором про налдання адвокатських послуг №23/40097 від 22.08.2025 вартістю 7500,00 грн, платіжна інструкція від 22.08.2025 на сплату вартості адвокатських послуг в сумі 7500,00 грн. (том №1 а.с. 120 -123) 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до вимог чинного законодавства, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач у відзиві зазначав, що судові витрати недоведені та не підтверджені належними доказами.
Враховуючи, що представниками ОСОБА_1 було подано відзив на первісний позов, подано зустрічну позовну заяву, відповіддь на відзив, подані ряд клопотань та вівся судовий супрвід суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в сумі 7500,00 грн. цілком доведені.
Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 200,206, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст. ст. 141, 160, 161 СК України, ст. ст. 15, 29 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,, суд -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матірю – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1221 (одна тисяча двісті однинадцять) гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грвиень 00 копійок. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає як ВПО за адресою: АДРЕСА_6 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;
Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ЄДРПОУ: 26489104, адреса: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55.
Повний текс рішення складено 08.06.2026. 

Суддя         С.О. Рубіжний