Справа № 462/2664/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

30 червня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який згідно протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 17.03.2026 року о 20 год. 59 хв. за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 174 керував транспортним засобом «Peugeot Partner» номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Alcotest Drager 6820» результат 0.57 проміле, тест №2037, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
30.06.2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Давидович О.О. подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії адвокатських запитів та відповіді на такі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в день зазначений у протоколі його зупинили працівники поліції, перевірили документи та повідомили про наявність ознак сп`яніння. Він погодився на перевірку на драгері та показник був 0,57 % проміле. Він не розуміє, звідки взявся такий показник. Він проходить лікування від алкоголізму, дія якого триває рік, від грудня 2025 року до грудня 2026 року. Відповідно в цей час йому не можна вживати алкоголь. Працівники поліції пропонували йому їхати для огляду в медичний заклад, однак він відмовився. 
У судовому засіданні захисник Стахіва І.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу правопорушення. Вважає, що зібраними доказами вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом. 
Пояснив, що лікування, яке отримує ОСОБА_1 виключає вживання алкоголю, на відеозаписі ознаки сп`яніння в останнього відсутні. Також на відеозаписі не зафіксовано руху транспортного засобу ОСОБА_1 . Захисник висловив сумнів у роботі приладу Драгер, оскільки до матеріалів справи не долучено свідоцтва про його повірку, температура зафіксована у чеку Драгера не співпадає із довідкою метеорологічного центру. Також пояснив, що в автомобілі ОСОБА_1 на час зупинки працівниками поліції перебувала жінка, яка можливо перед тим вживала алкоголь, що пояснює запах в транспортному засобі.
Дослідивши матеріали справи доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №617633 від 17.03.2026 року;
- показами приладу «Drager ALKOTECT 6820 прилад №ARНК-0114», тест №2037, результат тесту 0.57%; (а.с.2)
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 з результатом згоден поставивши свій підпис; 
-оглянутими у судовому засіданні відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції;
- направленням на огляд водія транспортного засобу;
- рапортом від 17.03.2026 р.
Суд критично ставиться до доводів адвоката про заборону вживання алкоголю під час лікування, яке отримує ОСОБА_1 , оскільки такі не можуть безумовно свідчити про дотримання цих рекомендацій особою, яка притягується до відповідальності. Інші доводи, зокрема, про відсутність свідоцтва про повірку приладу Драгер, розбіжність у зафіксованій цим приладом температурі повітря із наданою метеоцентром інформацією, самі по собі не можуть бути підставою для встановлення відсутності складу правопорушення та закриття провадження у справі. 
Щодо доводів захисника про відсутність зафіксованого факту керування автомобілем, то суд звертає увагу, що ОСОБА_1 ані під час проходження процедури огляду на стан сп`яніння, ані в судовому засіданні не заперечував цього. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.
При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху – водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665.60 грн. 
Керуючись ст. 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665 гривні 60 копійок судового збору.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць