ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3001/23 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Златіна С.В.,
суддів: Осіпової О.О., Кравченка Є.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (без фіксації судового процесу), апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області та Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області (далі - відповідач-1; ДСА України в Черкаській області), Державної судової адміністрації України (далі - відповідач-1; ДСА України) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 змінено спосіб і порядок виконання виконавчого листа 580/3001/23, виданого 06.11.2023 року Черкаським окружним адміністративним судом про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду з 01.03.2023 по 31.03.2023 включно з відрахуванням обов`язкових податків і зборів., шляхом стягнення з відрахуванням обов`язкових податків і зборів з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 суддівської винагороди у розмірі 75672 (сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2026 ухвалу від 08.12.2025 залишено без змін.
02.03.2026 вх.10704/26 до суду надійшла заява позивача від 28.02.2026 року про перегляд ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 за нововиявленими обставинами.
Заява мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до висновку, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі 580/3001/23, яке набрало законної сили 18.10.2023, відповідач здійснив нарахування суддівської винагороди, сума якої становить 75672 грн. Суд погодився з тим, що лист відповідача, в якому йшлося про проведення нарахування є достатнім і належним доказом проведення нарахування. При цьому суд відмовив у витребуванні доказів, оскільки, суд при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення суду не уповноважений здійснювати розрахунки та перевіряти правильність нарахування суддівської винагороди. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 580/5297/22 від 25.01.2026 було витребувано від ТУ ДСА України в Черкаській області інформацію про нараховану суддівську винагороду за період з 2023 по 2025 роки. На виконання вказаної ухвали 20.02.2026 відповідачем було надано витребувану інформацію, яка підтверджує його доводи про те, що відповідач не проводить нарахування заборгованості по суддівській винагороді. Так із розрахункових платіжних відомостей вбачається, що відповідач виплачував суддівську винагороду лише з липня 2024 (після його звільнення із ЗСУ), натомість заборгованість не нараховував. Звіти по заборгованості по заробітній платі підтверджують, що відповідач не нараховував заборгованість. Таким чином, отримані нововиявлені докази підтверджують, що відповідач не здійснив проведення нарахування суддівської винагороди.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 за нововиявленими або виключними обставинами - відмовлено.
Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини не відповідають вищезазначеним ознакам та критеріям, а тому не можуть вважатися нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення. 
Не погоджуючись із ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить, зокрема скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2026 року за нововиявленими обставинами.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд розглянув справу без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження чим порушив вимоги ч.2 ст. 368 КАС України;
Позивачу відмітив, що йому не було відомо про наявність відомостей по виплаті суддівської винагороди та звітів відповідача в яких відсутня інформація про проведення нарахування заборгованості по суддівській винагороді на рішенням суду на момент постановлення ухвали суду Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025, оскільки про наявність таких обставин стало відомо 20.02.2026 лише після отримання даних звітів відповідача до ГУ Держстату в Черкаській області за ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду № 580/5297/22 від 25.01.2026. 
ОСОБА_1 звернув увагу, що даний звіт підтверджує ту обставину, що відповідач не провів нарахування заборгованості по суддівській винагороді за період з 2023 по 2025 рік, у тому числі і за рішенням суду по даній справі. 
Підсумовуючи, апелянт зазначив, що ані нововиявлені обставини (звіти відповідача до ГУ Держстату в Черкаській області та відомості по виплаті суддівської винагороди): 1) існували на час постановлення ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025; 2) об`єктивно не могли бути мені відомі на час розгляду справи та не могли бути подані мною до суду, оскільки про їх існування мені стало відомо 20.02.2026, лише після отримання даних звітів відповідача до ГУ Держстату в Черкаській області та відомостей по виплаті суддівської винагороди за ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду № 580/5297/22 від 25.01.2026; 3) дані обставини є істотними для розгляду справи (врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого за змістом судового рішення, ніж те, яке було прийняте). 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2026 року продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 травня 2026 року о 10:30 год.
У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали. 
Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Згідно частини другої статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 195 КАС України учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.
З огляду на наведені приписи процесуального закону та враховуючи, що ОСОБА_1 подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через підсистему «Електронний суд» 11 травня 2026 року, тобто менше ніж за п`ять днів до судового засідання, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
Судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами (ч.1 ст. 361 КАС України).
Відповідно до ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Крім того, згідно з ч.4 ст.361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
До того ж судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 КАС, відсутні, а також якщо обставини, визначені цією нормою, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Суд також враховує, що питання застосування частини другої статті 361 КАС України було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом, в тому числі і Великою Палатою Верховного Суду.
У постанові від 07 травня 2020 року у справі №826/7677/17 Верховний Суд зазначав, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України, є те, що істотні для рішення суду фактичні обставини, які входять до предмета доказування у справі, на час її розгляду існували, але не були і не могли бути відомі ані суду, ані заявникові.
Верховний Суд в ухвалі від 03 березня 2020 року у справі №802/2196/17-а сформулював висновок про те, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.
Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами.
Такі висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2023 року справа № 9901/57/19 про відмову у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
В якості нововиявлених обставин, позивач посилається на звіти відповідача до ГУ Держстату в Черкаській області та відомості по виплаті суддівської винагороди, які надані на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 580/5297/22 від 25.01.2026 року, та які підтверджують, на думку позивача, що відповідач не проводить нарахування заборгованості по суддівській винагороді.
Предметом перегляду за нововиявленими обставинами є ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 року, якою змінено спосіб і порядок виконання виконавчий листа 580/3001/23 виданого 06.11.2023 року Черкаським окружним адміністративним судом.
Як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 лютого 2021 року у справі №826/20239/16 перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лиш перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зауважує, що судова система ґрунтується, зокрема, на принципі правової визначеності, реалізація якого має на меті досягнення стабільності правового регулювання наявних правовідносин, з метою щоб кожен з учасників цих правовідносин міг бути впевненим у незмінності досягнутого ним правового статусу, набутих прав та обов`язків.
Крім того, відповідно до статей 1 та 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.
Зокрема, як убачається з рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Праведна проти росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
У пункті 33 рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95), у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04).
В поданій позивачем заяві не наведено обставин, які можуть вважатися новоявленими в контексті положень частини другої статті 361 КАС України, оскільки звіти відповідача до ГУ Держстату в Черкаській області та відомості по виплаті суддівської винагороди, які надані на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду по справі 580/5297/22 від 25.01.2026 року, є новими доказами; крім того, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, невірне застосування судом першої інстанції норми ст. 378 КАС України) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що заява від 02.03.2026 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №580/3001/23 та її скасування є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Окремо колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на розгляд справи судом першої інстанції в порядку письмового провадження замість розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи як на підставу для скасування судового рішення є необґрунтованими, оскільки скасування ухвали суду першої інстанції з формальних підстав є «недопустимим» в адміністративному судочинстві. Разом з тим, судова колегія відзначає, що позивач був повідомлений належним чином про розгляд заяви від 02.03.2026 про перегляд за нововиявленими обставинами через систему Електронний суд.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року - залишити без змін.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Златін

Суддя О.О. Осіпова

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст судового рішення виготовлено 12 травня 2026 року.