ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/34788/23
адміністративне провадження № К/990/31150/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року (суддя-доповідач - Черпак Ю.К., судді: Василенко Я.М., Кобаль М.І.)
у справі № 320/34788/23
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України
про визнання протиправними дій, скасування наказу.
I. ПРОЦЕДУРА
1. У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27 березня 2020 року № 1307/к «Про звільнення» та поновити його на роботі.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. 
3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року. Адміністративний позов залишено без розгляду.
4. Не погодившись із постановою Шостого апеляційного адміністративного від 24 червня 2025 року, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
5. Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою позивача.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
7. Суд апеляційної інстанції зазначив, що спірний наказ про звільнення виданий та доведений до відома позивача у встановленому порядку ще в березні 2020 року, однак, з адміністративним позовом про його оскарження ОСОБА_1 звернувся лише 05 жовтня 2023 року.
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
8. В обґрунтування касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме статей 122, 123 КАС України, частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
9. У касаційній скарзі позивач звертає увагу на те, що заяви учасників справи про залишення позову без розгляду, які можуть бути подані до початку розгляду справи по суті, відсутні. При цьому, суд першої інстанції не обговорював питання дотримання процесуального строку звернення до адміністративного суду. Суд апеляційної інстанції не досліджував питання щодо строку звернення до суду з вказаним позовом, не надавав позивачу строк для викладення причин пропуску або не пропуску строку звернення до суду, не визнавав підстави пропуску строків звернення до суду неповажними.
10. На думку скаржника, оскарження спірного наказу про звільнення відбулось у встановлений законодавством місячний строк у справі № 640/24557/20. Позовна заява у цій справі за новими підставами подана до суду 27 вересня 2023 року внаслідок незадоволення заяви позивача від 10 січня 2014 року про звільнення за частиною третьою статті 38 КЗпП України з урахуванням постанови Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 826/2778/14; за відсутності процедури скорочення посади (за нових обставин); недопущення до робочого місця та виконання обов`язків за посадою - в межах строку звернення до адміністративного суду.
11. Скаржник зазначив, що спірний період (з дати звільнення - 30 березня 2020 року по дату звернення до суду - 27 вересня 2023 року) умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» - 19 липня 2022 року та після цього. Перебіг місячного строку для подання адміністративного позову у цій справі (за період з 19 липня 2022 року по 27 вересня 2023 року) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер порушених прав та законних інтересів, що у цій справі відбулось шляхом вручення письмових документів: 
- витяг з наказу № 1018/к від 06 червня 2014 року, наданий відповідачем із супровідним листом від 22 вересня 2023 року № 125082/ПІ-Я-3979/14.9;
- табель обліку використання робочого часу за лютий та березень 2020 року, наданий відповідачем із супровідним листом від 29 серпня 2023 року № 113789/ПІ-Я-3445/14.9. Саме з дати вручення позивачу зазначених документів (на електронну пошту 22 вересня 2023 року та 29 серпня 2023 року) є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.
12. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
14. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема приписів статей 122, 123 КАС України.
15. Як уже зазначалося, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з цим позовом.
16. Верховний Суд вважає такі висновки передчасними з огляду на таке.
17. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
18. Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, вказав, що спірний наказ Міністерства юстиції України від 27 березня 2020 року виданий та доведений до відома позивача у встановленому порядку ще в березні 2020 року, однак з адміністративним позовом про його оскарження ОСОБА_1 звернувся лише 05 жовтня 2023 року, тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України місячного строку звернення до адміністративного суду.
19. Також суд апеляційної інстанції встановив, що позивач не заявляв жодних клопотань про поновлення пропущеного строку звернення до суду та не наводив об`єктивних і належним чином обґрунтованих причин, які б виправдовували пропуск такого строку. У поданій позовній заяві відсутні будь-які посилання на обставини, що могли б бути підставою для поновлення строку звернення до суду. Суд першої інстанції не обговорював питання дотримання процесуального строку звернення до адміністративного суду та не надав відповідної правової оцінки цій обставині.
20. Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
21. Отже, системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не може бути безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
22. Статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.
23. Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (частини третя та четверта статті 123 КАС України). 
24. Таким чином суд апеляційної інстанції повинен був вжити всіх заходів щодо надання можливості ОСОБА_1 звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку.
25. Втім, зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що суд апеляційної інстанції не надав можливості позивачу обґрунтувати підстави поважності пропуску строку звернення до суду. 
26. З огляду на наведене, залишення вказаного позову без розгляду з мотивів відсутності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду колегія суддів визнає передчасним, оскільки обов`язковою умовою для застосування частини третьої статті 123 КАС України є залишення позовної заяви без руху за правилами частини першої цієї ж статті.
27. Однак, матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій вказати причини поважності пропуску строку звернення до суду.
28. На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд указував у постановах від 11 лютого 2021 року у справі № 140/2046/19, від 10 червня 2020 року у справі № 620/1715/19, від 23 вересня 2020 року у справі № 640/5645/19, від 03 грудня 2020 року у справі № 817/660/18, від 17 березня 2021 у справі № 160/3092/20, від 18 березня 2021 у справі № 640/23204/19, від 20 квітня 2021 року у справі № 640/17351/19, від 14 липня 2022 року № 380/10649/21, від 09 червня 2022 року у справі № 160/15960/20, від 05 травня 2022 року у справі № 420/6134/21, від 28 березня 2024 року у справі № 460/6314/20, від 21 травня 2026 року у справі № 280/11075/24 і Суд не знаходить підстав застосовувати інший підхід до тлумачення вимог статті 123 КАС України.
29. Ураховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
30. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
31. Отже, оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі та позбавляє права особи на судовий захист, а також не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, то вони підлягають скасуванню.
32. За таких підстав, касаційна скарга підлягає задоволенню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
33. З огляду на результат касаційного розгляду витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, не розподіляються.
Керуючись статтями 345, 353, 359 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі №320/34788/23 скасувати.

Справу № 320/34788/23 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
В.Е. Мацедонська
С.А. Уханенко,
Судді Верховного Суду