ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Львів	Справа № 260/5460/22 пров. № А/857/54232/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.
секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року (головуючий суддя Рейті С.І. м.Ужгород) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,- 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просив визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови, викладеної у листі від 03.11.2022 року № 28/21/А-135/2862/25, у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 року виходячи із 71 % грошового забезпечення, визначеного довідкою Управління Служби безпеки України в Закарпатській області від 03.11.2022 року № 225, з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 року, виходячи із 71 % грошового забезпечення, визначеного довідкою Управління Служби безпеки України в Закарпатській області від 03.11.2022 року № 225, з урахуванням раніше виплачених сум. Також, просить суд допустити до негайного виконання дане рішення в межах платежу за один місяць.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії із 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 03.11.2022 року № 225, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити із 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 03.11.2022 року № 225, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
17.11.2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Апексімов Ігор Сергійович звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 нарахованої заборгованості з пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 216868,56 грн.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Апексімова Ігора Сергійовича про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення - відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 та прийняти нову про задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду.
В апеляційній скарзі зазначає, що відмовляючи у задоволення заяви позивача суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при розгляді справи № 380/7706/22 судами встановлено наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у цій справі, а отже постанова Верховного Суду від 28.10.2025 року у справі № 380/7706/22 не є релевантною до застосування у даній справі. Відтак, з наведених мотивів у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення належить відмовити. 
Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 набрало законної сили, а тому підлягає обов`язковому виконанню.
19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094-ІХ, яким ст. 382 КАС України викладено у новій редакції, а також доповнено КАС України статтями 382-1, 382-2, 382-3. При цьому, згідно п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
На виконання зазначеного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило про нарахування позивачу заборгованості з пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 216868,56грн.
Вказані обставини, на переконання стягувача, свідчать про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області не вживаються необхідні дії для виконання судового рішення у даній справі вже більше ніж протягом двох місяців дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. В свою чергу, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо перерахунку, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Крім того апелянт звертає увагу суду на правову позицію Верховного Суду від 28.10.2025 у справі №380/7706/22, згідно якої наявний факт частково невиконання відповідачем рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №380/7706/22, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати, протягом більш ніж двох місяців. Застосування процесуального механізму, передбаченого абз.2 ч.3 ст.378 КАС України про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України нарахованої суми пенсії є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд першої інстанції порушив чинну норму процесуального права та правову позицію Верховного Суду, згідно якої невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо перерахунку, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого субґєкта владних повноважень відповідних виплат.
Безпідставними є доводи суду першої інстанції про відсутність виконавчого провадження, яке відкрито постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. від 21.03.2023 ВП №71351784.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою суду від 10.07.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 нарахованої заборгованості з пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 216868,56 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025 року вказану ухвалу залишено без змін.
Надаючи оцінку доводам заявника та постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що фактично, в обґрунтування підстав звернення до суду із заявою від 17.11.2025 року про зміну способу і порядку виконання рішення, позивач посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 28.10.2025 року у справі № 380/7706/22.
З постанови від 28.10.2025 року у справі № 380/7706/22 вбачається, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025 року, задоволено заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 року у справі № 380/7706/22.
Змінено порядок і спосіб виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 року у справі № 380/7706/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми доплати пенсії за період з грудня 2019 року по листопад 2022 року, що становить 313587,00 грн.
Задовольняючи заяву про зміну порядку і способу виконання судового рішення, суди виснували, що оскільки рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, не було виконане у частині виплати грошових коштів, процесуальний закон передбачає можливість зміни способу виконання із зобов`язання вчинити дії (перерахувати та виплатити) на стягнення конкретної нарахованої суми з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Однак відхиляючи такі доводи, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи № 380/7706/22 судами встановлено наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у цій справі, а отже постанова Верховного Суду від 28.10.2025 року у справі № 380/7706/22 не є релевантною до застосування у даній справі.
Відтак, з наведених мотивів суд першої інстанції вважав, що у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення належить відмовити.
Проте, суд апеляційної інстанції такими доводами суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань. 
Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України.
Законом України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», який набрав чинності 19 грудня 2024 року, внесені суттєві зміни до положень ст.378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту ч.1, ч.3 ст.378 КАС України (у редакції Закону України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, що діє з 19 грудня 2024 року) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19 грудня 2024 року ст.378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при тому зміна способу і порядку виконання судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідної виплати.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що відсутність чи наявність виконавчого провадження не впливає на застосування вказаних вище положень абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України, бо такі застереження відсутні у вказаній нормі та є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Згідно матеріалів справи, виплату спірної суми Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на користь позивача не здійснило, що свідчить про неповне виконання рішення суду боржником, а саме у частині виплати суми нарахованої пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 216868,56 грн. 
Отже, у розглядуваній ситуації наявний факт невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області, як суб`єктом владних повноважень, в повному обсязі судового рішення у справі № 260/5460/22, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області діяв не межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.
З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм процесуального прав, тому таке слід скасувати, а заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду - задовольнити. 
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 378 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року про відмову у встановленні або зміні способу та порядку виконання судового рішення у справі №260/5460/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дії та бездіяльності протиправними - скасувати.
Змінити спосіб і порядок виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №260/5460/22 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 нарахованої заборгованості з пенсії за період з квітня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 216868,56 грн. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Повне судове рішення складено 01.06.2026