СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 року Справа № 480/5108/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної, 
представника позивача - адвоката Авраменка В.О.,
представника відповідача - Свистун Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5108/24 за позовом товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 01.03.2024 № 222918280707. Крім того, просить стягнути з Головного управління ДПС у Сумській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" витрати по сплаті судового збору у розмірі 16886,32 гривень та витрати, пов`язані із залученням перекладачів у розмірі 700,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення управління не врахувало форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання обов`язку завершити розрахунки по операції експорту товарів за контрактом від 01.06.2020 № 7-2020, укладеним між ESCO Facilities B.V. (Netherlands) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" у визначений законодавством граничний строк у 180 календарних днів, зокрема по митній декларації UA209140/2022/069501 від 16.07.2022 на суму EUR 28665,00 у термін до 11.01.2023 за частиною 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2743-VIII "Про валюту і валютні операції" засвідчено товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" сертифікатом ТПП.
Наголошує, що існування форс-мажорних обставин, засвідчених у встановленому законом порядку є безумовною підставою для не нарахування пені відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції".
З огляду на викладене, відповідачем протиправно нараховано товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1125754,81 гривень.
Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду Осіпової О.О. від 17.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з викликом сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, зазначає про відсутність підстав задоволення позову через наступне. Контролюючим органом за результатами камеральної перевірки складено акт від 29.01.2024 № 899/18-28-07-07-07/23639549/26, яким встановлено порушення ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС" ч. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII "Про валюту та валютні операції", п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", зокрема порушення вимог валютного законодавства по експортному контракту від 01.06.2020 № 7-2020, укладеного з ESCO Facilities B.V. (Netherlands) на суму 28 665,00 євро, за період з 12.01.2023 по 18.01.2024.
ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС" (Продавець) укладено експортний контракт від 01.06.2020 № 7-2020 з нерезидентом ESCO Facilities B.V., (Netherlands) Beeldsweg 6 i 3214VA Zuidland, (Покупець) на поставку товару згідно інвойсів.
Відповідно до умов Контракту оплата здійснюється Покупцем після готовності партії до відвантаження та оформлення митних документів на підставі інвойсів, завіреною печаткою Продавця (п.5.3 контракту). Термін дії контракту: контракт діє з моменту підписання та до повного виконання Сторонами своїх обов`язків.
У періоді, який перевірявся, ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС" на виконання умов Контракту з ESCO Facilities B.V. (Netherlands) здійснило поставку товару (меблі дерев`яні, виготовлені з клеєних щитів дерев`яних породи дубу, з подальшою обробкою механізованим способом, зразки продукції: стіл садовий, стіл садовий, стіл для барбекю моделі: № 3.1, № 3.2, № 3.3. УТК ЗЕД 9403609000, 9403903000), що засвідчено оформленими митними деклараціями на загальну суму 161 336,20 євро (екв. 5 189 846,26 грн). Перелік яких наведено у додатку 4 до акту перевірки.
При цьому, позивачем за товар, який поставлявся, на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ "УКРСИББАНК" від нерезидента ESCO Facilities B.V. (Netherlands) отримано оплату на загальну суму 100 608,20 євро (екв. 3 284 171,78 грн).
Тобто, станом на 18.01.2024 розрахунки по Контракту не завершені, зокрема перевіркою встановлено дебіторську заборгованість в загальній сумі 60 728,00 євро (екв. 1886444,26 грн), в тому числі прострочена дебіторська заборгованість - 28 665,00 євро, що виникла по митній декларації від 16.07.2022 № UA209140/2022/069501, (граничний строк надходження валютної виручки - 11.01.2023).
У бухгалтерському обліку ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС" зазначена дебіторська заборгованість відображена на рахунку 362 "Розрахунки з іноземними покупцями".
При цьому, ч. 1 ст. 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Підпунктом 21 розділу 2 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, передбачено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Разом з тим, п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Згідно п. 14-4 Постанови № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
Згідно ч. 2 ст. 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону № 2473-VIII у разі, якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Водночас, Головне управління ДПС у Сумській області зазначає про те, що позивачем на перевірку не надано документів, визначених ч.ч. 4,6 ст. 13 Закону № 2473-VIII, які б продовжували (зупиняли) строки розрахунків, встановлені Національним банком України по зовнішньоекономічним операціям з експорту товарів за Контрактом.
Крім того, позивачем на перевірку не надавались ні ухвали про порушення судом чи міжнародним комерційним арбітражем відповідного провадження, ні рішення по суті спору, яке прийнято зазначеними органами на користь ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС". Тобто в даній справі відсутні підстави для ненарахування пені з огляду на дію ч. 7 ст. 13 Закону № 2473-VIII.
Розпорядженням керівника апарату Сумського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 було призначено повторний автоматичний розподіл цієї справи в зв`язку з тим, що відповідно до Указу Президента України № 958/2025 від 13.12.2025 та наказу від 08.01.2026 № 5-ОС голови Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звільнена з посади судді Сумського окружного адміністративного суду в зв`язку з призначенням на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями по справі № 480/881/25 було визначено головуючим суддю Шаповала М.М.
Ухвалою суду від 14.01.2026 прийнято справу № 480/5108/24 до свого провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, у їх задоволенні просила відмовити.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що у відповідності до умов контракту від 01.06.2020 № 7-2020, укладеного з ESCO Facilities B.V. (Netherlands), товариством з обмеженою відповідальністю виробничо комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" згідно митної декларації UA209140/2022/069501 від 16.07.2022 здійснено поставку меблів дерев`яних, виготовлених з клеєних щитів дерев`яних породи дуб, з подальшою обробкою механізованим способом, а саме: столи для барбекю моделі 300 GZ/E 160 у кількості 4 шт., столи для барбекю моделі 321 GZ/E 190 у кількості 8 шт., столи для барбекю моделі 400 GZ/E 170 у кількості 8 шт., столи для барбекю моделі 1 GZ/E 80 кількості 2 шт., столи для барбекю моделі 310 S/E 150 у кількості 14 шт., шафи для барбекю у кількості 4 шт. на загальну суму EUR 28665,00.
У відповідності до п. 2.2. контракту вимоги до якості товару описані у додатковій угоді, що є невід`ємною частиною контракту. Виконання умов та вимог додаткової угоди є обов`язковим для продавця.
У відповідності до п. 5.3. контракту від 01.06.2020 № 7-2020, укладеного з ESCO Facilities B.V. (Netherlands), покупець здійснює оплату після продажу товару зі свого складу.
У відповідності до пункту 1 додаткової угоди від 01.07.2020 до контракту від 01.06.2020 № 7-2020 товар, що поставляється за цим контрактом має відповідати таким вимогам щодо якості: довговічність; міцність; щільність; рівноважний вміст вологи; стійкість до грибкового розкладання; відсутність слідів біологічної руйнації деревини (гриби, комахи, бактерії); відсутність чутливості до певного виду грибів; стійкість до усадки та набухання; стійкість до УФ-випромінювання; вогнестійкість. Для перевірки відповідності Товару зазначеним вимогам Покупець звертається до органу сертифікації Директиви КОМО, який надає свій висновок згідно з Керівництва з оцінки (BRL) на певний вид Товару. У відповідності до пункту 2 додаткової угоди у разі невідповідності товару цим вимогам, покупець звільняється від зобов`язання оплатити такий товар.
Товар, доставлений за контрактом від 01.06.2020 № 7-2020, укладеним з ESCO Facilities B.V. (Netherlands) згідно митної декларації UA209140/2022/069501 від 16.07.2022 у зв`язку з зараженням товару комахами жука-короїда (шашеля) в деревині та загрозою його поширення було вимушено утилізовано.
У зв`язку з виявленими ушкодженнями товару та його вимушеною утилізацією, покупцем ESCO Facilities B.V. (Netherlands) оплата такого товару не здійснювалась.
Як зазначає позивач, вказані обставини підтверджуються також Сертифікатом № 5900-24-0408 про форсмажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.02.2024 року, виданим Сумською торгово-промисловою палатою. Даним сертифікатом засвідчено Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" вказані форс-мажорні обставини щодо обов`язку завершити розрахунки по операції експорту товарів за контрактом від 01.06.2020 № 7-2020, укладеним між ESCO Facilities B.V. (Netherlands) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРОСЕРВІС" у визначений законодавством граничний строк у 180 календарних днів, зокрема по митній декларації UA209140/2022/069501 від 16.07.2022 на суму EUR 28665,00 у термін до 11.01.2023 за частиною 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2743-VIII "Про валюту і валютні операції", які унеможливили виконання даного обов`язку.
Головним управлінням ДПС у Сумській області на підставі наказу від 11.01.2024 № 91-кп проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ ВКФ "АСТРОСЕРВІС" з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 01.06.2020 № 7-2020 за період з 07.03.2019 по 18.01.2024, на підставі інформації Державної податкової служби України від 01.02.2023 № 2238/7/99-00-07-05-02-07, від 24.02.2023 № 4218/7/99-00-07-05-02-07, від 14.04.2023 № 764/12/18-28-07-07-05 та від 28.04.2023 № 9341/7/99-00-07-05-01-07, наданої Національним банком України, про виявлення фактів ненадходження в установлені граничні строки розрахунків грошових коштів по зовнішньоекономічному контракту від 01.06.2020 № 7-2020.
За результатами камеральної перевірки складено акт від 29.01.2024 № 899/18-28-07-07-07/23639549/26, яким встановлено порушення ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС" ч. 2 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII "Про валюту та валютні операції", п. 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", зокрема порушення вимог валютного законодавства по експортному контракту від 01.06.2020 № 7-2020, укладеного з ESCO Facilities B.V. (Netherlands) на суму 28 665,00 євро, за період з 12.01.2023 по 18.01.2024.
У зв`язку з встановленим порушенням контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 01.03.2024 № 222918280707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 1 125 754,81 грн.
Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України "Про валюту і валютні операції" № 2473-VIII від 21.06.2018.
Відповідно до статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону. У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону. Закони України та інші нормативно-правові акти валютного законодавства, що встановлюють нові обов`язки для суб`єктів валютних операцій або погіршують їхнє становище, не мають зворотної сили. У разі якщо норма цього Закону чи нормативно-правового акта Національного банку України, виданого на підставі цього Закону, або норми інших нормативно-правових актів Національного банку України допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків резидентів та нерезидентів у сфері здійснення валютних операцій або повноважень органів валютного нагляду, така норма трактується в інтересах резидентів та нерезидентів.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частини другої цієї статті, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
В силу положень частини восьмої цієї статті, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до ст.ст. 6, 7, 7-1, 15, 28, 30, 33, 44, 45, 46, 48, 56, 71 Закону України "Про Національний банк України", статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України "Про валюту і валютні операції", Правління Національного банку України постановою № 5 від 02.01.2019 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Пунктом 1 встановлено, що це Положення визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з п. 21 та п. 23 Положення № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до п.14-2 Постанови Національного банку України від 24.02.2022 № 18 визначено, що на період запровадження воєнного стану граничні строки за операціями з експорту та імпорту товарів становить 180 календарних днів та застосовується до операцій здійснених з 05.04.2022.
Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства, встановлено, що при встановленні порушення граничних строків розрахунків за операціями із експорту товарів - 365 календарних днів, а в умовах запровадження воєнного стану, за операціями із експорту товарів, здійснених, починаючи з 05 квітня 2022 року - 180 календарних днів, контролюючий орган має право на нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Суд звертає увагу, що позивач не заперечує факт порушення приписів Закону № 2473-VIII, проте вказує на протиправність рішення контролюючого органу щодо не врахування форс-мажорних обставини, які унеможливили виконання обов`язку завершити розрахунки по операції експорту товарів за контрактом від 01.06.2020 № 7-2020, укладеним між ESCO Facilities B.V. (Netherlands) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" у визначений законодавством граничний строк у 180 календарних днів, зокрема по митній декларації UA209140/2022/069501 від 16.07.2022 на суму EUR 28665,00 у термін до 11.01.2023 за частиною 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2743-VIII "Про валюту і валютні операції" засвідчено товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" сертифікатом ТПП.
Перевіряючи обґрунтованість вказаних доводів позивача, суд зазначає наступне.
Встановлення наявності/відсутності обставин для зупинення перебігу строку розрахунків та відповідно зупинення нарахування пені у період дії форс-мажорних обставин є функціональними обов`язками контролюючих органів у відповідності до приписів п.п.19-1.1.34 ст. 19-1 ПК України, які повинні визначати суми податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у разі встановлення порушення платником податків валютного законодавства.
Згідно п.п.54.3.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Наявність/відсутність підстав для нарахування грошового зобов`язання встановлюється під час здійснення заходів податкового контролю шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п.п.62.1.3 ПК України).
Відповідно, у разі проведення перевірки контролюючим органом, платник податків має право надати контролюючому органу документи на підтвердження, у даному випадку наявності форс-мажорних обставин, та їх впливу на неможливість виконання договірних зобов`язань контрагентом.
Як зазначає представник Головного управління ДПС у Сумській області, позивачем на перевірку не надано документів, визначених ч.ч. 4,6 ст. 13 Закону № 2473-VIII, які б продовжували (зупиняли) строки розрахунків, встановлені Національним банком України по зовнішньоекономічним операціям з експорту товарів за Контрактом.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 липня 2024 року (справа № 240/25642/22) сформулював висновок, відповідно до якого, з 01.01.2021 пеня, нарахування якої встановлено частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", за порушення строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, у період дії карантину, встановленого КМУ на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID- 19), застосовується на загальних підставах і на таку не поширюються положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.
Окрім того, судова палата у зазначеній справі дійшла висновку відносно застосування приписів підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 ПК України (яким встановлено, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадках, передбачених цим Кодексом)на правовідносини з нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків в іноземній валюті, зазначивши, що пеня, як міра відповідальності, яка нараховується за порушення граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, врегульована спеціальним Законом, відповідно на таку (пеню) не розповсюджуються положення підпункту 129.9.7 пункту 129.9 статті 129 Податкового кодексу України, за аналогією з положеннями абз. 11 пункту 52-1 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.
Згідно ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону Про торгово-промислові палати в Україні форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Рішенням президії ТПП України 15 липня 2014 року № 40(3) затверджено Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який встановлює єдиний порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України.
За правилами підпункту 4.2 пункту 4 Регламенту ТПП регіональні ТПП здійснюють засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідно до умов договорів, контрактів, типових договорів, угод тощо між резидентами, норм законодавства, відомчих нормативних актів, органів місцевого самоврядування, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції регіональних торгово-промислових палат / відповідної регіональної ТПП.
Положення Закону України "Про валюту та валютні операції" не визначають жодним чином повноважень контролюючого органу на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, як і не покладають на суб`єкта господарювання обов`язок довести контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, а навпаки - вказується лише про необхідність надати довідку (сертифікат) про існування форс-мажорних обставин у конкретно визначеній господарській операції. Тобто, частина шоста статті 13 Закону "Про валюту та валютні операції" надає у спірних правовідносинах довідці (сертифікату) торгово-промислової палати ознаки преюдиційного характеру, оскільки визначає цей документ як достатній доказ існування форс-мажорних обставин у конкретному випадку, що не вимагає надання додаткових доказів та документів під час проведення перевірки або під час оскарження в судовому порядку її наслідків.
Тобто, на підтвердження існування форс-мажорних обставин необхідно (достатньо) надавати відповідну довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), що, у свою чергу, вказує на відсутність у контролюючого органу права вимагати від суб`єкта господарювання інші докази на підтвердження факту існування обставин непереборної сили.
Суд зауважує, що Верховним Судом у постанові від 12.12.2024 (справа № 380/839/24) від 14.01.2025 (справа № 440/17191/23) з посиланням на постанови Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22 зазначено, що усталеною є практика Верховного Суду, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.
Верховний Суд неодноразово вказував (постанови від 05 грудня 2023 року у справі № 917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі № 908/2287/17 тощо), що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної Торгово-промислової палати. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі № 812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.
З наведених вище підходів слідує, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Суд не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у наведених постановах Верховного Суду.
У розвиток правової позиції, сформульованої Верховним Судом у зазначених справах, судова палата дійшла висновку, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання. 
Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.
Про обґрунтованість такого висновку свідчить і аналіз частини шостої статті 13 Закону України № 2473, яка передбачає можливість зупинення перебігу строків розрахунків та нарахування пені за їх порушення лише у разі зупинення виконання договору, яке відбувається у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин. Іншими словами, неможливість виконання договору, а відповідно, і звільнення від нарахування пені, має місце у разі впливу форс-мажорних обставин на таку можливість.
Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15))
Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі № 818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі № 812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі № 805/1087/16.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2026 року між товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" і ESCO Facilities B.V. (Нідерланди) було укладено додаткову угоду до контракту № 7-2020 від 01.06.2020 (а.с. 150), згідно з умовами якої сторони прийшли до згоди, що грошові кошти за товар, який поставлений за митними деклараціями UA2091402022/069501 від 16.07.2022 в розмірі 28665 євро не підлягає оплаті. 
Згідно акти списання товарів № 3 від 09.04.2026 (а.с. 151) товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" було списано товари відповідно до додаткової угоди від 09.04.2026 з ESCO Facilities B.V. (Нідерланди) на суму 28665 євро.
Таким чином, підприємство ТОВ ВКФ "АСТРО-СЕРВІС" обліковувало товари, що були поставлені контрагенту ESCO Facilities B.V. (Нідерланди) до 09.04.2026 року і увесь цей час за контрагентом ESCO Facilities B.V. (Нідерланди) рахувалася заборгованість за поставлений товар в сумі 28665 євро, що підтверджує правомірність висновків контролюючого органу відносно порушення термінів повернення валютної виручки в Україну.
Враховуючи вищевикладене, суд визнає, що під час винесення оскаржуваного рішення податковий орган діяв на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством України. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "АСТРО-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.06.2026.

Суддя М.М. Шаповал