Справа № 466/3506/26
Провадження № 2/466/2834/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
в складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря судового засідання Васинчик М.О.
представника позивачки ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в:
21 квітня 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_3 , який зареєстрований 04.07.2015 року, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського управління юстиції, актовий запис №1406, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . 
Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте протягом останнього часу сімейне життя між подружжям не склалося. Зазначає, що сімейне життя між сторонами фактично припинилося, спільного господарства вони не ведуть, разом не проживають, між ними втрачено взаєморозуміння та взаємну підтримку, а подальше збереження шлюбу є неможливим. Шлюб існує тільки формально.
Ухвалою суду від 04.05.2026 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін.
14.05.2026 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява , в якій ОСОБА_3 також просила розірвати шлюб між сторонами. Зазначила, що сторони дійсно припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Між тим, причиною розпаду сім`ї є негативна поведінка саме ОСОБА_2 , що і змусило її звернутись з зустрічним позовом. Вона самостійно виховує та утримує двох малолітніх дітей, так як чоловік самоусунувся від виконання цих обов`язків. На думку позивачки за зустрічним позовом, сім`я остаточно розпалася, примирення між сторонами є неможливим, а тому подальше існування шлюбу є лише формальним.
Ухвалою суду від 02.06.2026 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження.
17.06.2026 року представником ОСОБА_2 подано відзив на зустрічний позов, у якому зазначено про відсутність заперечень щодо його задоволення, оскільки сторони погоджуються з тим, що сімейні відносини між ними припинені, а подальше збереження шлюбу є неможливим.
У судовому засіданні представник первісного позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Також не заперечувала проти задоволення зустрічного позову.
Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним , ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилася. 08.06.2026 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову та зустрічного позову підтримує, просить задовольнити.
З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. 
Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. 
За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 04.07.2015 року, Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського управління юстиції, актовий запис №1406, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
За час подружніх відносин у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В період шлюбу між сторонами були розбіжності у вирішенні сімейних питань, виникали суперечки та непорозуміння, що впливало на їхні взаємовідносини. 
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Частиною третьою статті 109СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач за первісним позовом скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка за первісним позовом теж наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати даний шлюб .
Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами має формальний характер, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін відтак цей шлюб слід розірвати. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що кожною зі сторін було сплачено судовий збір при зверненні до суду з відповідним позовом, обидва позови підлягають задоволенню, а тому суд вважає за доцільне залишити понесені сторонами судові витрати зі сплати судового збору за кожною із сторін.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд, 
ухвалив:
первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 04 липня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1406, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима