ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"01" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5263/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.,

за участю представників: 
від позивача: Піун С.П.;
від відповідача: Тащі М.М.;

під час розгляду у відкритому судовому засіданні справи:
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; код ЄДРПОУ 42399676);
до відповідача: Обслуговуючого кооперативу “ХВОЙНИЙ” (65059, м. Одеса, пров. Хвойний, буд. 3; код ЄДРПОУ 43428173);
про стягнення 165 021,70 грн,

1. Суть спору 
29.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5406/24) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" до відповідача Обслуговуючого кооперативу “ХВОЙНИЙ”, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 566 785,72 грн, з яких: основний борг у сумі 401 764,02 грн, пеня в сумі 132 763,36 грн, 3 проценти річних у сумі 14 117,60 грн, інфляційні витрати у сумі 18 140,74 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються обов`язки за Договором постачання природного газу від 30.09.2024 №9002-ОСББ(24)-14, в частині своєчасної та повної оплати вартості природного газу за період з листопаду 2024 – березень 2025 року, у зв`язку з чим позивачем на суму боргу відповідача здійснено нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 05.01.2026 було відкрито провадження у справі №916/5263/25 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін із призначенням розгляду справи по суті на 09.02.26 р. о 16:00.
06.02.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№4536/26).
У судовому засіданні 09.02.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.03.2026 о 16:00.
09.03.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи, з яких вбачається про здійснення відповідачем оплати частини заборгованості (вх.№8331/26).
У судовому засіданні 09.03.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа оголосив перерву в розгляді справи по суті до 23.03.2026 о 15:30.
23.03.2026 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи в загальному позовному проваджені (вх.№9983/26).
Суд у судовому засіданні 23.03.2026, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 23.04.2026 о 16:00.
21.04.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи, з яких вбачається про здійснення відповідачем оплати частини заборгованості (вх.№13834/26).
Суд у судовому засіданні 21.04.2026, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 18.05.2026 о 15:00.
14.05.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№16848/26).
18.05.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№17088/26).
У судовому засіданні 18.05.2026 суд, без оформлення окремого процесуального документа, оголосив перерву в розгляді справи по суті до 01.06.2026 о 15:40.
Ухвалою суду від 01.06.2026 було закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 401 764,02 грн.
У судовому засіданні 01.06.2026 за участі представників сторін, суд проголосив скорочену(вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відклав складення повного рішення до 08.06.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ".
В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що ОБСЛУГОВУЮЧИМ КООПЕРАТИВОМ "ХВОЙНИЙ" (надалі – Відповідач, Споживач) було направлено листа № 12 від 19 вересня 2024 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (надалі Позивач, Постачальник) в якому Відповідач повідомляє Позивача про приєднання до умов Договору на постачання природного газу, на період з жовтня 2024 по 30 квітня 2025 (включно) та відповідно надіслано Заву приєднання до договору постачання природного газу від 27.09.2024 та інші необхідні для цього документи. 
30.09.2024 Позивачем надано Згоду на приєднання до Договору постачання природного газу, повідомлено, що між Позивачем та Відповідачем укладений Договір постачання природного газу від 30.09.2024 № 9002-ОСББ(24)-14 (надалі – Договір) шляхом приєднання Споживача до умов Договору, розміщеного за посиланням: https://naftogaztrading.com.ua/gaz-dlya-osbb/ , з врахуванням умов та інформації, зазначених Споживачем в Заяві приєднання до договору постачання природного газу від 27.09.2024. Дата набрання (набуття) чинності Договору 30.09.2024.
На виконання умов Договору, протягом листопада 2024 - березня 2025 Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 484 834,30 грн згідно актів приймання – передачі природного газу.
Оплату за переданий газ Відповідач здійснив частково, внаслідок чого не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання.

3.2. Аргументи Обслуговуючого кооперативу “ХВОЙНИЙ”.
Обслуговуючий кооператив "ХВОЙНИЙ" своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалося, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.
Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Проте, відповідачем до суду були надані платіжні інструкції з яких вбачається, шо ним було сплачено основний борг у сумі 401 764,02 грн.
Відтак суд вирішує спір, який виник між ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" та ОК "ХВОЙНИЙ" в межах стягнення штрафних санкцій.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
30.09.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» надано згоду на приєднання до Договору постачання природного, повідомлено, що між Позивачем та Відповідачем укладений Договір постачання природного газу від 30.09.2024 №9002-ОСББ(24)-14.
Згідно з п.1.1 Договору, постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Відповідно до п.2.2.3 Договору, обсяг (об`єм) природного газу, що передається за договором в частині Обсягу III (фіксований), може у відповідні розрахункові періоди (місяці постачання) перевищувати обсяг (об`єм), зазначений в Заяві, але загальний обсяг природного газу, відповідно до Постанови №812, на період, визначений цією постановою, не може перевищувати Обсяг III (фіксований), зазначений у рядку «Всього» таблиці Заяви.
Фактично передані в розрахунковому періоді Обсяг I (фіксований) та/або Обсяг II можуть відрізнятись від замовленого відповідно Обсягу I(фіксований) та/або Обсягу II за цим Договором і визначених в Заяві, як в меншу, так і в більшу сторону.
У разі отримання економії природного газу за Обсягом III (фіксованим) у розрахунковому періоді (місяці) відповідний обсяг природного газу може бути використаний виробником теплової енергії в наступних розрахункових періодах (місяцях) в межах відповідного фіксованого обсягу, визначеного на опалювальний період.
При цьому додаткові угоди щодо коригування місячних фіксованих обсягів природного газу не укладаються.
Пунктом 2.4 Договору передбачено, що споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів.
За умовами п.3.1. Договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.
Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Згідно до п.4.1.1 Договору, ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг I(фіксований) за 1000 куб.м газу без ПДВ – 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20% всього з ПДВ – 7 420,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом – 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ – 163,89 грн. за 1000 куб.м.
Всього ціна газу для Обсягу I (фіксований) за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.
Відповідно до п.5.3 Договору, сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Номер Договору формується Постачальником при укладанні даного Договору та зазначається у Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 днів з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.
Згідно до п.7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.
Пунктом 13.1 Договору зазначено, що даний договір набуває чинності з дати, зазначеної в письмовій Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу Постачальника, надісланої Споживачу відповідно до пункту 1.6 Договору, та діє до « 30» квітня 2025 р. включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін в порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Пунктом 13.6 Договору Сторони, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись Сторонами під час дії даного Договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП)/удосконаленого електронного підпису (УЕП) та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, але не виключно, системи обміну електронним документами “М.Е.Dос”.
Також у матеріалах справи наявні Акти приймання-передачі за період листопад 2024 – квітень 2025, зокрема:
- акт від 30.11.2024 за яким в листопаді 2024 спожито природного газу 11,93500 тис.куб.м на суму 90 513,68 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 31.12.2024 за яким в грудні 2024 спожито природного газу 45,16900 тис.куб.м на суму 342 556,60 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 31.01.2025 за яким у січні 2025 спожито природного газу 44,09400 тис.куб.м на суму 356 394,00 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 28.02.2025 за яким в лютому 2025 спожито природного газу 50,28500 тис.куб.м на суму 406 433,36 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 31.03.2025 за яким у березні 2025 спожито природного газу 35,74800 тис.куб.м на суму 288 936,66 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
Постачання природного газу Споживачу згідно з цим Договором здійснюється з врахуванням умов пунктів 2.1., 3.3, 5.2 Договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості по споживачу ОК "ХВОЙНИЙ" позивачем за період з листопада 2024 по березень 2025 було нараховано заборгованість у сумі 1 484 834,00 грн., яка була частково сплачена відповідачем у розмірі 1 083 070,28 грн. та з урахуванням цього, у відповідача з`явилась сума основного боргу до стягнення у розмірі 401 764,02 грн.
Ухвалою суду від 01.06.2026 було задоволено клопотання позивача про закриття провадження у справі та закрито провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 401 764,02 грн.
Таким чином станом на момент ухвалення рішення до стягнення позивачем заявляється пеня у розмірі 132 763,36 грн., три проценти річних у розмірі 14 117,60 грн. та інфляційні втрати у розмірі 18 140,74 грн.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Так судом було встановлено, що на підставі поданої Споживачем - ОК “ХВОЙНИЙ” 30.09.2024 заяви приєднання до договору постачання природного газу, та згоди Постачальника - ТОВ “ГК “Нафтогаз Трейдинг” від 30.09.2024, між ними було укладено Договір постачання природного газу №9002-ОСББ(24)-14 (а.с. 20-23), згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення (об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або житлово-будівельним (житловим, обслуговуючим) кооперативом або управителем багатоквартирних будинків), природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
На виконання умов зазначеного Договору, за період листопад 2024 – березень 2025 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято та спожито погоджені обсяги природного газу на загальну суму 1 484 834,30 грн, що встановлено з наступних актів приймання передачі:
- акт від 30.11.2024 за яким в листопаді 2024 спожито природного газу 11,93500 тис.куб.м на суму 90 513,68 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 31.12.2024 за яким в грудні 2024 спожито природного газу 45,16900 тис.куб.м на суму 342 556,60 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 31.01.2025 за яким у січні 2025 спожито природного газу 44,09400 тис.куб.м на суму 356 394,00 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 28.02.2025 за яким в лютому 2025 спожито природного газу 50,28500 тис.куб.м на суму 406 433,36 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
- акт від 31.03.2025 за яким у березні 2025 спожито природного газу 35,74800 тис.куб.м на суму 288 936,66 грн (даний акт підписано електронними підписами представників сторін у сервісі “Вчасно”);
Пунктом 13.6 Договору Сторони, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись Сторонами під час дії даного Договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП)/удосконаленого електронного підпису (УЕП) та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, але не виключно, системи обміну електронним документами “М.Е.Dос”.
Оскільки сторонами визнано, що акти приймання-передачі природного газу з кваліфікованим електронним підписом направлені через систему обміну електронними документами “Вчасно”, що не суперечить умовам Договору, та вони підписані кваліфікованим електронним підписом відповідача, суд доходить висновку про належне вручення актів приймання-передачі природного газу.
Господарський суд зазначає, що у зв`язку зі сплатою забороновати за спожитий протягом спірного періоду природний газ, судом було задоволено клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення судового боргу та ухвалою суду від 01.06.2026 закрито провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 401 764,02 грн.
Таким чином судом досліджується обґрунтованість та правильність проведених позивачем нарахувань пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
З урахуванням приписів статті 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”, правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштам Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 року у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань” №14 від 17.12.2013).
Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з п. 7.2. Договору, у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, Споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Також судом було встановлено, що у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань, позивачем на суму боргу відповідача в розмірі 401 764,02 грн, здійснено нарахування 3 % річних у сумі 14 117,60 грн, інфляційних втрат у сумі 18 140,74 грн. та пені в сумі 132 763,36 грн.
Так перевіривши проведені позивачем нарахування, суд встановив їх арифметичну правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим доходить висновку про можливість стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 14 117,60 грн, інфляційних втрат у сумі 18 140,74 грн.
Водночас щодо стягнення пені в сумі 132 763,36 грн, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.
При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у п. 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
Водночас, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, враховуючи, дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій саме відповідача, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 5 000,00 грн.
На думку суду стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строку оплати за поставлений природний газ, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Адже, компенсаційний характер невиконання відповідачем зобов`язань за договором позивачем забезпечено додатково (крім пені) вимогами про стягнення з відповідача також 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України, встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг” до ОК "ХВОЙНИЙ" щодо стягнення, 3 % річних у сумі 14 117,60 грн, інфляційних втрат у сумі 18 140,74 грн та пені в сумі 132 763,36 грн, є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані відповідачем, між тим враховуючи зменшення судом пені, підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір, без врахування зменшення судом розміру пені з власної ініціативи, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Обслуговуючого кооперативу “ХВОЙНИЙ” (65059, м. Одеса, пров. Хвойний, буд. 3; код ЄДРПОУ 43428173) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; код ЄДРПОУ 42399676) пеню в розмірі 5 000/п`ять тисяч/грн 00 коп., три відсотки річних у сумі 14 117/чотирнадцять тисяч сто сімнадцять/грн 60 коп., інфляційні втрати у сумі 18 140/вісімнадцять тисяч сто сорок/грн 74 коп. а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40 коп.
3.У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 08 червня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська