Ухвала
14 травня 2026 року
м. Київ
справа № 466/4414/15-к
провадження № 51-4588 км 23
Суддя Верховного Суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання щодо забезпечення права засудженого ОСОБА_2 на захист у кримінальному провадженні № 12015140090000525,
встановила:
Не погоджуючись з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2022 року та ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року, прокурор ОСОБА_3 та захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які діяли в інтересах засудженого ОСОБА_2 , оскаржили їх у касаційному порядку.
Ухвалою судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 вересня 2025 року було призначено касаційний розгляд матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за наведеними вище касаційними скаргами прокурора і захисників на 10:00 14 травня 2026 року.
Про дату, час і місце касаційного розгляду всіх учасників судового провадження було повідомлено завчасно, шляхом направлення копії вказаної ухвали.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції здійснювався адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду.
Разом з тим, 10 вересня 2025 року на електронну адресу Суду надійшла заява адвоката ОСОБА_4 про розірвання договору про надання правничої допомоги та, як наслідок, припинення її повноважень на представництво інтересів засудженого ОСОБА_2 .
Крім того, до початку касаційного розгляду адвокат ОСОБА_5 також повідомила Верховний Суд про те, що не представляє інтереси засудженого ОСОБА_2 .
Зазначені обставини підтвердив і сам засуджений ОСОБА_2 у судовому засіданні суду касаційної інстанції від 14 травня 2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Зі змісту оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій випливає, що ОСОБА_2 , з-поміж іншого, було визнано винуватими та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке з огляду на положення ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисників у даному провадженні є обов`язковою.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року № 460-VI (далі - Закон № 460-VI) безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 
1) захист;
2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;
3) складення документів процесуального характеру.
Положеннями, передбаченими п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону № 460-VI установлено, що право на безоплатну вторинну правничу допомогу мають особи, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правничих послуг, передбачених ч. 2 ст. 13 цього Закону.
Частиною 3 ст. 43 КПК України визначено, що виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
За приписами ст. 42 КПК України обвинувачений має право на захисника.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 КПК України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим-суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КПК України у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги наведені вище приписи процесуального та матеріального законодавства, ураховуючи те, що вироком суду першої інстанції ОСОБА_2 на підставі ст. 70 КК України було призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, а також з метою забезпечення права засудженого на захист, наявні підстави для призначення засудженому ОСОБА_2 захисника за рахунок держави відповідно до закону, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Керуючись статтями 42, 43, 48, 49, 52 КПК України, суддя
постановила:
Призначити засудженому ОСОБА_2 захисника.
Доручити директору Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката в порядку ст. 49 КПК України для здійснення захисту ОСОБА_2 та забезпечити його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, конфіденційне побачення із засудженим та участь у розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції, призначеного на 11 годину 00 хвилин 11 червня 2026 року.
Ухвалу направити для виконання до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1