Справа № 333/7449/25
Провадження № 2-о/333/21/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В., 
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заяваника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко Оксана Володимирівна, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства,
В С Т А Н О В И В:
Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно себе - ОСОБА_1 .
Заявниця звернулась з проханням встановити факт батьківства, оскільки її батько помер, а відомості про нього в її свідоцтві про народження записані зі слів матері. Це необхідно для підтвердження її права на спадщину після смерті батька, який визнавав її донькою. Заявниця має намір вступити у спадщину, але не може підтвердити ступінь спорідненості без встановлення факту батьківства.
Ухвалою суд від 15.08.2025 року відкрито провадження по цивільній справі за вищевказаною заявою. Розгляд справи призначено на 12-00 годину 22 жовтня 2025 року.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, винесення рішення покладають на розсуд суду.
Заявник та її представник в судовому засіданні заявили клопотання про витребування спадкової справи. 
Згідно зі ст 84 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази.
Ухвалою суду від 22.10.2025 року було задоволено клопотання та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко Оксани Володимирівни ( АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 66/2021, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З матеріалів спадкової справи, суду стало відомо про існування у спадкодавця іншої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На запит нотаріуса Пилипенко Оксани Володимирівнами до сектору адресно-довідкової роботи Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області щодо адреси ОСОБА_5 відповідь до нотаріуса не надходила.
Зі слів представника заявниці стало відомо, що останнім відомими місцем проживання іншої спадкоємиці була адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа ОСОБА_3 двічі викликалась до суду належним чином, у судове засідання не з`явилася, жодних заяв по суті справи до суду не надала.
Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали заяву, просили суд встановити факт батьківства, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно доньки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Запоріжжі.
Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення заявниці, свідків, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 66 років, помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 28 жовтня 2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3054. Причиною смерті ОСОБА_4 є коронавірусна хвороба 2019 SARS-COV-2, що підтверджується довідкою про причину смерті від 28 жовтня 2021 року до форми № 106/о № 2524. 
Померлий був батьком ОСОБА_1 (далі – Заявниця), але не був записаний у свідоцтві про народження, оскільки він не перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю Заявниці та у відведений законодавством час для реєстрації народження дитини не зміг прибути у відповідний орган РАЦС через відрядження. У свідоцтві про народження Заявниці у графі мати записана: ОСОБА_6 , у графі батько: ОСОБА_1 (ім`я та по-батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України), хоча батьком ОСОБА_7 був саме ОСОБА_4 . 
Обставини реєстрації народження Заявниці також встановленні нотаріусом ОСОБА_8 ,оскільки під час відкриття спадкової справи після смерті спадкодавця нотаріусом було сформовано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження спадкоємиці де зазначено, що матір`ю дитини ОСОБА_1 вказана ОСОБА_6 , а батьком вказаний ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).
Весь час від народження Заявниці до дня смерті ОСОБА_4 , батьки Заявниці проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина в квартирі АДРЕСА_3 . 
За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком Заявниці, утримував Заявницю та її матір, усіляко піклувався про родину, заявниця називала його батьком, а він називав її донькою. 
Також факт того, що ОСОБА_4 є батьком Заявниці підтверджується копіями фото, які надані суду для огляду в оригіналі. На цих фото ОСОБА_9 відпочиває та відзначає із Заявницею та її матір`ю свята у різні роки, часто обнімає доньку та її маму.
Серед іншого, одним з фактів на підтвердження турботи ОСОБА_4 до ОСОБА_7 як батька до своєї дитини є передача права власності на 1/3 квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором дарування від 30 квітня 2003 року. Вказана квартира належала померлому ОСОБА_10 з ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тобто менше ніж через два місяці після набуття права власності на квартиру померлий вирішив здійснити дії щодо передачі прав 1/3 частину цієї квартири на користь Заявниці задля забезпечення її власним житлом у віці 14 років. 
Зараз вказана квартира є частиною спадкової маси, разом із автомобілем ЗАЗ SENS та коштами на банківському рахунку, що залишились у спадок після смерті ОСОБА_4 , які Заявниця не має можливості отримати у спадок через відсутність документів про родинний зв`язок між нею та померлим.
До суду надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесена 27 лютого 2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко Оксаною Володимирівною. Вказана постанова підтверджує, що Заявниця є єдиною спадкоємицею ОСОБА_4 , але для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом не були подані необхідні документи, а саме оригінали документів, що підтверджують факт родинних та інших відносин з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , надали показання суду, які повністю підтверджують обставини, які викладенні у заяві, підтвердили, що Заявниця з народження до дня смерті ОСОБА_4 проживали з ним разом за однією адресою, їх відносини мали характер стосунків між батьком та донькою. Батьки померлого, інші його родичі часто проводили час із Заявницею, мали з нею візуальну схожість. Для свідків стало неочікуваним, що батьківство померлого ОСОБА_4 щодо заявниці потрібно встановлювати в судовому порядку.
Згідно до п. 1 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства і держави.
Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Положеннями ст. 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. 
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька і зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.
Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
В частині 1 ст. 315 ЦПК України наведено перелік фактів, які підлягають встановлення судом в порядку окремого провадження.
Одночасно, ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВСУ № 363/214/17-ц від 22.08. 2018 року, де зазначено про те, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню у судовому порядку не є вичерпним.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 – у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Заяви про встановлення факту батьківства ( материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється.
Водночас відповідно до п.п. 2 -3 цієї постанови при розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до п. 2 розд. VII "Прикінцеві положення" СК норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 р., за винятком норм розд. V "Акти громадянського стану" Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС), які зберігають чинність у частині, що не суперечить СК до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.
Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Згідно роз?яснень, наданих судам у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України", яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Пленум Верховного Суду України в абзаці 3 пункту 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснив, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують такі обставини у їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Таким чином, встановлення судом фактів батьківства може мати місце в разі доведення хоча б однієї із зазначених обставин.
Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст.ст. 76,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (підпункт 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання).
У порядку виконання рішення, що набрало законної сили, Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зобов`язаний внести зміни № 1490 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Запоріжжі Запорізької області ОСОБА_1 , вчиненого 15 серпня 1989 року у місті Запоріжжі відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому, записавши в графі батько – « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження – село Соколівка, Ярмолинецького району Хмельницької області»
Таким чином, враховуючи докази, досліджені у судовому засіданні, які на думку суду є допустимими, достатніми та належними, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Соколівка, Ярмолинецького району Хмельницької області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ч. 3 ст. 200, ст.ст. 263-265, 315-319 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко Оксана Володимирівна, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства, - задовольнити.
Встановити факт батьківства, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Соколівка, Ярмолинецького району Хмельницької області, відносно доньки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Запоріжжі Запорізької області.
Внести зміни до актового запису № 1490 про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Запоріжжі Запорізької області ОСОБА_1 , вчиненого 15 серпня 1989 року у місті Запоріжжі відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому, записавши в графі батько – « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження – село Соколівка, Ярмолинецького району Хмельницької області».
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного 
суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова