ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 червня 2026 року	Справа №160/8811/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу №160/8811/26 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427), до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, код ЄДРПОУ: 20987385) про визнання скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро.49094, ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 6,83, м. Одеса, 65012. ЄДРПОУ 20987385) щодо відмови у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України " Про державну службу" протиправними;
- скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.03.2026 року № 912170140272 про відмову мені у переведенні на пенсію за віком згідно ЗУ " Про державну службу";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській зарахувати мій стаж служби в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, відповідно до Закону України "Про державну службу" та на підставі Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити мені - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію державного службовця, відповідно 12 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-ХІ1 та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3733-ХІІ. у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках управління праці та соціального захисту населення № 8 від 11.03.2026 року, № 9 від 11.03.2026 року, у зв`язку із чим провести перерахунок і виплату пенсії з 16.03.2026 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що має право на призначення їй пенсії як державному службовцю, однак відповідач-2 у такому призначенні відмовив, при цьому безпідставно не зарахував до стажу державної служби позивача період роботи в органах місцевого самоврядування. 
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - №160/8811/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 13 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8811/26, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
24 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, зокрема, що період роботи з 29.08.2001 по 01.07.2002 не зарахований до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки позивачем 30.08.2001 прийнята присягу посадової особи місцевого самоврядування і дана посада відноситься до службовців органів місцевого самоврядування. Відповідно до змін, внесених до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823, за бажанням осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, довідка про інші складові заробітної плати надається за формою з Додатком 6 Порядку №823. Оскільки надані довідки не відповідають вимогам Порядку №823, відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії.
27 квітня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання долучені матеріали пенсійної справи позивача. 
Відповідач-1 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням відповідача-2 від 23.03.2026 року №912170140272 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. В обґрунтування рішення вказано: період роботи з 29.08.2001 по 01.07.2002 не зарахований до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, оскільки позивачем 30.08.2001 прийнята присягу посадової особи місцевого самоврядування і дана посада відноситься до службовців органів місцевого самоврядування. Відповідно до змін, внесених до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823, за бажанням осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, довідка про інші складові заробітної плати надається за формою з Додатком 6 Порядку №823. Оскільки надані довідки не відповідають вимогам Порядку №823, відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Закон №889-VІІІ набрав чинності 01 травня 2016 року (в частині, що має значення для розгляду даної справи). 
Закону №889-VІІІ передував Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (далі – Закон №3723-XII). 
Відповідно до пп. 1 п. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ визнано таким, що втратили чинність: Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Отже, в зв`язку з прийняттям Закону №889-VІІІ втратив чинність Закон №3723-XII, за виключенням положень ст. 37 – щодо осіб, зазначених у п. 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ. 
За ст. 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року;
60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;
61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.
З 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" 3668-17 (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") відповідно до цієї статті у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII 889-19 "Про державну службу", а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру" 1697-18, "Про судоустрій і статус суддів" 1402-19, виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15.
Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
Згідно викладу спірного рішення до стажу державної служби не зараховано період роботи з 29.08.2001 року по 01.07.2022 року, оскільки 30.08.2001 року прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування і дана посада відноситься до службовців органів місцевого самоврядування. 
За п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідне питання було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994 року №283 (далі – Постанова №283). 
Пунктом 2 Постанови №283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Згідно ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:
перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови;
друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради;
третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад;
керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;
четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;
п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост;
шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;
сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.
Додатком до Постанови №283 є Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби (далі – Перелік). 
В Переліку вказано в т.ч. виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
В трудовій книжці позивача від 02.09.1975 року наявні наступні записи: 
18) 30.08.2001 року – перевести з посади державного службовця на посаду посадової особи місцевого самоврядування. Прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування;
19) 01.07.2002 року – звільнення у зв`язку з реорганізацією відділу субсидій та переводом.
Позивач в цей період працювала у Виконавчому комітеті Жовтоводської міської ради (відділ субсидій), що вбачається з печатки на записі про звільнення. 
Відповідно до статті 2 Закону №2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно ст. 22 Закону №2493-ІІІ до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Враховуючи вищевикладене, спірний період підлягає зарахування до стажу державної служби позивача. 
Аналогічне за змістом правозастосування здійснене у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №735/939/17, від 19.03.2019 року у справі №357/1457/17. 
Подібне за змістом правозастосування також здійснене у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі №160/30000/24, постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025 року у справі №460/6606/24, від 20.03.2025 року у справі №460/2665/24, від 07.11.2025 року у справі №140/3742/24
Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо врахування наданих позивачем довідок суд зазначає наступне. 
В спірному рішенні відповідача вказано: Пунктом 4 Порядку №823, визначено, що за бажанням осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, довідка про інші складові заробітної плати надається за формою з Додатком 6 Порядку №823. Оскільки довідки не відповідають вимогам Порядку №823, провести перерахунок пенсії немає можливості.
Жодних конкретних недоліків спірних довідок не зазначено. 
В матеріалах справи наявні: 
1) довідка від 11.03.2026 року №9 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видана Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради;
2) довідка від 11.03.2026 року №8 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради.
Обидві довідки видані за формами згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 (далі – Постанова №1-3).
Дійсно, Постанова №1-3 містила форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям. Водночас, Постанова №1-3 втратила чинність на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України від 18.09.2024 року №30-1. 
Вказане зумовлено набранням чинності 20.07.2024 року Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року №823 (далі – Порядок №823), який затвердив нові форми відповідних довідок. 
Водночас, в спірному рішенні відповідача жодним чином не роз`яснено змістовну невідповідність наданих довідок Порядку №823. Так, сама по собі невідповідність форми документу, при релевантному викладі змісту, не може бути підставою для неприйняття відповідних документів. 
Ключове значення при вирішенні спорів щодо призначення чи перерахунку пенсії має зміст звернення, що дає змогу об`єктивно встановити волю заявника, а не виключно формальне дотримання затвердженої бланкової форми. Зазначені позиції послідовно наголошують, що надмірний формалізм у сфері соціального забезпечення є неприпустимим та призводить до безпідставного обмеження конституційних прав
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.10.2025 року у справі №340/686/25.
Вищевказаний правовий висновок суд вважає за можливе застосувати за аналогією, оскільки йдеться про варіант втілення принципу неприпустимості переваги форми над змістом. 
Відповідно, в разі відсутності об`єктивних перешкод для врахування довідки (наприклад, відсутність в ній даних, які необхідні для проведення обчислень), за наявності самих лише розбіжностей форми, такі довідки мають бути прийняті та враховані відповідачем. 
При цьому відповідач має виходити з того, що позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 13.02.2020 року у справі №607/14668/16-а, постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі №280/7020/22.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.
Більш того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду 22.07.2021 року у справі № 240/7604/19, від 29.01.2024 року у справі №560/5001/21.
Відповідно, наявна наразі відмова у прийнятті спірних довідок є необґрунтованою. 
Щодо вирішення позовних вимог по суті суд зазначає наступне. 
Протиправні дії відповідача-1 в даній справі відсутні, оскільки вплив на права позивача здійснено виключно рішенням відповідача-2. З цих підстав у задоволенні позовних вимог до відповідача-1 належить відмовити. 
Протиправні дії відповідача-2 втілені в спірному рішенні, в зв`язку з чим відсутні підстави для окремого визнання дій протиправними. З цих підстав у задоволенні цієї частини позовних вимог до відповідача-2 належить відмовити. 
Спірне рішення відповідача-2 є протиправним з підстав, викладених судом раніше, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача-1 вчинити певні дії задоволенню не підлягають, оскільки зобов`язання на вчинення дій належить покладати на того суб`єкта, поведінка або рішення якого визнається протиправною, а саме відповідача-2. 
Аналогічне правозастосування здійснене у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.04.2024 року у справі №460/38580/22, від 19.05.2024 року у справі №240/505/24.
Тотожне правозастосування здійснене і Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 27.11.2024 року у справі №340/3630/24, від 11.03.2025 року у справі №160/30856/24.
З цих підстав суд відмовляє у задоволенні спонукальних позовних вимог до відповідача-1 в повному обсязі. З метою ефективного захисту прав позивача суд здійснює вихід за межі позовних вимог та задовольняє відповідну частину (в обсязі, про який вказано далі) позовних вимог до відповідача-2. 
Щодо прохання позивача зарахувати стаж служби в органах місцевого самоврядування суд зауважує, що в спірному рішенні прямо вказано про незарахування лише періоду роботи з 29.08.2001 року по 01.07.2002 року. Отже, суд зобов`язує відповідача-2 зарахувати саме цей період. 
При цьому з трудової книжки позивача судом встановлено зайняття посад в органах місцевого самоврядування і в інші періоди, щодо яких зауваження відповідача-2 відсутні. З наданої форми РС-право не можливо встановити кількість стажу державної служби позивача в цілому, в т.ч. які саме періоди зараховані. 
Для забезпечення виконання завдання адміністративного судочинства України суд зобов`язує відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про зміну виду пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні. 
Така оцінка передбачає обов`язок відповідача-2 врахувати здійснений в даному рішенні суду спосіб зарахування стажу роботи в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, що прямо передбачено національним законодавством. Законодавством не лише не заборонено таке зарахування, а прямо його передбачено, в т.ч. визначено умови для зарахування. Як наслідок, відповідний стаж має бути або зарахований, або не зарахований, однак з детальною конкретизацією (в т.ч. обов`язковим посиланням на відповідні нормативні положення) підстав для неможливості зарахування такого стажу. 
В іншій частині правова оцінка суду стосується порядку повторного дослідження наданих позивачем довідок: такі довідки мають бути оцінені змістовно, а не формально. Якщо наявні в них дані можуть бути застосовані, то довідки належить врахувати, в т.ч. попри невідповідність форми наданих довідок. Як вже вказав суд, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії або у зарахуванні відповідного періоду роботи у стаж, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно, якщо у відповідача-2 виникнуть сумніви у достовірності довідок, має бути прийнято не рішення про їх неврахування, натомість належить реалізувати свої повноваження щодо витребування документів. 
Водночас, зважаючи на вищевказане суд констатує передчасність позовних вимог про зобов`язання призначити позивачу пенсію: відповідний суб`єкт владних повноважень наразі не реалізував свої владні повноваження в спірних правовідносинах: кількість стажу державної служби позивача не визначена остаточно, накладено зобов`язання щодо розгляду наданих документів з урахуванням правової оцінки суду, що стосується як трудової книжки (періодів роботи в органах місцевого самоврядування), так і наданих позивачем довідок. 
Якщо ж для вирішення питання орган влади повинен здійснити оцінку документів, перевірити їх відповідність, витребувати додаткові відомості, усунути розбіжності або використати інші інструменти, що належать до його компетенції, суд не вправі підміняти собою адміністративний орган, а має лише зобов`язати його розглянути заяву та ухвалити рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.12.2025 року у справі №420/13975/24. 
З врахуванням викладеного вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Щодо розподілу судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1331,20 грн, що підтверджується платіжним документом від 07.04.2026 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2. 
Судовий збір належить стягнути у повному розмірі, оскільки основна позовна вимога задоволена повністю. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №640/9717/19.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, код ЄДРПОУ: 21910427), до відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, код ЄДРПОУ: 20987385) про визнання скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.03.2026 року №912170140272, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 29.08.2001 року по 01.07.2002 року. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.03.2026 року про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, код ЄДРПОУ: 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1331,20 гривень (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко