ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/59657/25 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Мєзєнцева Є.І.,
Василенка Я.М.,
за участі секретаря судового засідання Вдовенко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду 11 грудня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік, як військовозобов`язаного;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити із військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення даних про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключити дані про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості відносно ОСОБА_1 про його виключення з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби за станом здоров`я з 08.02.2018 згідно інформації наявної у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного №п/212.
Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії щодо ОСОБА_1 стосовно проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у тому числі вручення повісток, направлення для проходження військово-лікарської комісії до моменту набрання законної сили рішенням у справі №320/59657/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 08.02.2018 ІНФОРМАЦІЯ_4 було виключено ОСОБА_1 з військового обліку, оскільки він був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Водночас, з мобільного застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_5» позивачу стало відомо, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться щодо нього наступні відомості: категорія обліку - військовозобов`язаний; перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості про виключення Позивача з військового обліку із зазначенням підстав -відсутні.
Позивач наголошує на наявності ознак протиправності в оскаржуваних діях відповідача щодо постановки його на військовий облік, а також зазначає, що такі протиправні дії свідчать про реальну та безпосередню загрозу призову позивача на військову службу по мобілізації під час дії особливого періоду. Якщо позивача буде призвано на військову службу під час мобілізації, то він набуде статусу військовослужбовця, що ускладнить його становище як особи, яка за станом здоров`я була виключена із військового обліку. У випадку невжиття судом заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, можуть бути порушені права та інтереси позивача, невжиття таких заходів унеможливить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача, у тому числі у зв`язку з незворотністю наслідків мобілізації та відсутністю передбаченої законом процедури звільнення військовослужбовця з таких підстав.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 11 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 07 квітня 2026 року № 574/0/15-26, ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року, вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді Мельничука В.П.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2026 прийнято справу № 320/59657/25 до провадження. Призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив з того, що обґрунтування заяви не можуть визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову, при цьому, заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на його припущеннях щодо ймовірності вчинення в подальшому дій, які можуть погіршити його становище та ускладнити виконання судового рішення. Судом також акцентовано увагу на тому, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті, їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду справи.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими та помилковими, позаяк суд не врахував очевидні протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_6, які не ґрунтуються на законних підставах та суперечать вимогам чинного законодавства. Апелянт вважає, що поновлення його на військовому обліку після законного виключення суперечить вимогам чинного законодавства, створює реальний ризик подальшого незаконного залучення до військової служби та унеможливлює ефективний захист його прав без вжиття заходів забезпечення позову.
Апелянт також акцентує увагу на тому, що ним було додано до заяви про забезпечення позову розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким було здійснено оповіщення позивача про його виклик прибути 19 грудня 2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою проходження медичного огляду, уточнення персональних даних та визначення призначення на особливий період. Відтак, оповіщення підприємством, у якому працює позивач, про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження медичного огляду, уточнення особистих даних та визначення призначення на особливий період, покладають на позивача додаткові обов`язки та призводить до несприятливих наслідків, у зв`язку з повторним постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав, адже після виключення з військового обліку, позивач набув статусу не військовозобов`язаного і на нього не поширюються норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 153 КАС України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві, є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
У контексті наведеного, колегія суддів вважає, що застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи, означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті спору. 
Посилання апелянта на незаконність дій відповідача щодо поновлення його на військовому обліку після виключення з нього та на надходження розпорядження/оповіщення, на переконання колегії суддів, є недостатніми для забезпечення позову, шляхом фактично заборони вчинення будь-яких дій щодо позивача уповноваженим органом, позаяк, саме під час розгляду спору по суті суд має перевірити чи мав відповідач право поновлювати позивача на віськовому обліку та чи відповідають законодавству його подальші дії, зокрема, щодо прийняття розпорядження та виклик позивача для уточнення даних тощо. На даному етапі суд не має повноважень оцінювати такі дії та рішення відповідача, та фактично забороняти реалізовувати надані законом повноваження без наявності очевидної протиправності рішення відповідача. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим обставинам, вважає, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Наведені апелянтом доводи, не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, що не може давати підстави суду при вирішенні заяви про забезпечення позову оцінити такі доводи та прийняти їх до уваги, адже такі є недоведеними, з огляду на що, колегія суддів не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та за даних обставин, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, у даному випадку, відсутні.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з урахуванням ст. ст. 315, 316 КАС України, оскаржувана ухвали підлягає залишенню без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду 11 грудня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.І. Мєзєнцев 

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 11.06.2026.