Справа № 212/2235/26 
2/212/3214/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2026 року м.Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Хімченко А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПОКРОВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У М КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання батьківства, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Іванова Олена Дмитрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася із позовом до ОСОБА_2 в якому просила: (а) визнати батьківство ОСОБА_2 , щодо дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Глогув, Республіка Польща, дата складання та видачі 7 січня 2025 року; (б) виключити відомості про ОСОБА_4 , як батька з актового запису про народження щодо дитини — ОСОБА_3 , вказавши наступну інформацію про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Україна; (в) виключити відомості «Примітки» де зазначено прізвище ОСОБА_5 як прізвище батька та його прізвище при народженні і на запит матері вказано ім`я ОСОБА_6 , як ім`я батька з актового запису про народження щодо дитини — ОСОБА_3 ; (г) включити відомості про ОСОБА_2 , як батька, щодо дитини - ОСОБА_3 , вказавши інформацію про батька, (д) зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану видати нове свідоцтво про народження.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 2007 року проживала у фактичних шлюбних (цивільних) відносинах з відповідачем ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 , де була зареєстрована з 3 лютого 2009 року. За час цивільного шлюбу народилися троє спільних дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач є біологічним батьком всіх трьох дітей. Донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в місті Глогув, Республіка Польща під час вимушеного виїзду позивачки до Республіки Польща у зв`язку з воєнними діями на території України. В травні 2024 року вона приїжджала в Україну з Польщі і завагітніла. З відповідачем знаходиться на даний час у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач є біологічним батьком дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Глогув, Республіка Польща. Факт народження дитини підтверджується повним витягом з актового запису про народження № 0203011/00/AU/2025/119939, складеним 7 січня 2025 року Відділом реєстрації актів цивільного стану в Глогуві Республіки Польща. Відповідач не міг звернутися до компетентних органів Польщі із заявою вказати його батьком доньки ОСОБА_9 в актовому записі про народження дитини, так як виїзд чоловіків за межі України на час військових дій заборонений. Зараз у нього також не має такої можливості виїзду в Польщу для зміни його даних в актовому записі народження доньки через проходження військової служби у Збройних Силах України. Відповідні зміни до актовому запису про народження неповнолітньої дитини можуть бути внесені тільки в судовому порядку. У зв`язку з чим звертаються до суду.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року відкрито загальне провадження у вказаній справі, призначено по справі проведення підготовчого провадження.
Ухвалою від 30.03.2026 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання позивачка не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Представниця позивачки подала письмове клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 ..
Представниця позивачки в судовому засіданні 08.06.2026 року позовну заяву підтримала. Звернула увагу, що позиція органу ДРАЦС про нібито неможливість доповнення актового запису відомостями про батька, по батькові дитини та іншими відсутніми даними ґрунтується на неповному та вибірковому застосуванні норм права, суперечить Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Сімейному кодексу України, Цивільному кодексу України та зазначеним Правилам. Фактично така позиція не вирішує питання юридичного підтвердження походження дитини та належного оформлення факту її народження в українському правовому полі, через що ставить під сумнів можливість повної реалізації прав дитини, пов`язаних із її ім`ям, походженням та одержанням належних документів.
Відповідачем подано заяву про визнання позову, в якій він визнав своє біологічне батьківство і просив внести зміни до запису актів цивільного стану.
Суд повторно звертає увагу, що за правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
При цьому суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №572/2515/15-ц. За таких обставин, враховуючи, що судове рішення може вплинути на права малолітньої особи та саме її інтереси привалюють, судом проведено судовий розгляд. 
Представниця третьої особи ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У М. КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Ярославою Швуім надано пояснення у яких просили відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що 25 лютого 2026 року до Покровського відділу в інтересах ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності звернулася ОСОБА_10 щодо здійснення державної реєстрації народження дитини – ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в Республіці Польща, надавши повний витяг з акту про народження, виданий 20.02.2026 року відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Глогув Нижньосілезького воєводства Республіки Польща та його нотаріально посвідчений переклад на українську мову, яким підтверджено факт реєстрації народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та складення про це відповідного актового запису про народження № 0203011/00/ АU/2025/119939 від 07.01.2025 року. Згідно з інформацією вказаного витягу 20.02.2026 року ОСОБА_2 здійснено визнання батьківства щодо ОСОБА_3 , у зв`язку з чим до актового запису про її народження внесено відповідні зміни, де батьком дитини зазначено ОСОБА_2 . Таким чином, батьківство відповідача ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_3 є визнаним в позасудовому порядку за нормами польського законодавства, а тому спір з цього питання, який би підлягав вирішенню в судовому порядку за нормами українського законодавства є відсутнім.
Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно положень до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст. 124 Конституції України.
Приписами статті 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 04.02.2026 року (а.с. 8)
Сторони мають сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батьки в свідоцтві про народження зазначено: мати – ОСОБА_12 , батько – ОСОБА_2 (а.с. 9).
ОСОБА_13 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі батьки в свідоцтві про народження зазначено: мати – ОСОБА_12 , батько – ОСОБА_14 (а.с. 10).
ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася в місті Глогув, Республіка Польща ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження в графі батьки зазначено: мати – ОСОБА_15 , батько – ОСОБА_16 , актовий запис про народження № 0203011/00/AU/2025/119939, дата складання 7 січня 2025 року Відділом реєстрації актів цивільного стану в Глогуві Республіки Польща, місце складання Глогув, дата видачі 7 січня 2025 року (а.с. 5-7).
Згідно із пунктом 7 додаткових приміток до вказаного акту 20 лютого перед начальником відділу цивільного стану в Глогуві пан ОСОБА_17 визнав батьківство щодо дитини та внесено зміну попередніх даних про батька.
Відповідно до статті 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану.
Так, частиною першою цієї статті встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
За частиною другою цієї статті, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Згідно з частинами третьою шостою вищевказаної статті, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Згідно з вимогами статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження,складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Дитина, яка народилася на території Республіки Польща, отримує свідоцтво про народження. Правила реєстрації народження в Республіці Польща для громадян України є такими ж, як і для громадян Республіки Польща. Реєстрація народження відбувається у відділі РАЦС, який знаходиться у міському або ґмінному управлінні, за місцем народження дитини (стаття 14 Закону Республіки Польща «Про записи актів цивільного стану» (Ustawa z dnia 28 listopada 2014 r. Prawo o aktach stanu cywilnego, розміщений на Головній сторінці Сейму Республіки Польща (ISAP).
Відповідно до положень частин першої, третьої статті 57 Закону Республіки Польща «Про записи актів цивільного стану» про народження повідомляє мати або батько дитини, які мають повну дієздатність. Реєстрація народження оформляється протоколом, який підписується особою, яка повідомляє, та керівником відділу реєстрації актів цивільного стану.
За частиною першою статті 61 вищевказаного Закону у разі відсутності презумпції, що чоловік матері дитини є батьком дитини, дані про батька вносяться до свідоцтва про народження у разі визнання батьківства або встановлення батьківства судом.
Згідно з частиною першою статті 65 Закону, якщо визнання батьківства відбулося до народження дитини або до складання актового запису про народження або якщо визнання батьківства відбувається при складанні актового запису про народження, свідоцтво про народження складається як на дитину, яка вважається дитиною чоловіка матері.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 , визнав своє батьківство новонародженої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку, встановленому законодавством Республіки Польща на час складання запису про народження дитини та видачі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , його було записано батьком дитини у порядку, встановлено статтями 57, 61 Закону Республіки Польща «Про записи актів цивільного стану», свідоцтво про народження ОСОБА_3 було складене як на дитину, яка вважається дитиною чоловіка матері за правилами частини першої статті 65 зазначеного Закону.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (відсутність права на звернення до суду з позовом) (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21).
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року в справі № 990/150/23 зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Позивачка не зазначила про те, яким чином її особисті немайнові права, пов`язані із материнством щодо дочки ОСОБА_3 , чи особисті немайнові права самої дитини порушуються.
Фактично сторони не погоджуються з діями третьої особи по справі, щодо внесення змін по батькові дитини та можуть захистити свої інтереси в порядку цивільного та/або адміністративного судочинства.
Оскільки інші позовні вимоги є похідними від визнання батьківства то вони задоволенню не підлягають.
Суд не входить в оцінку доказів щодо батьківства відповідача, оскільки вказана обставина ніким не оспорюється. 
Таким чином у позові слід відмовити.
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ПОКРОВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У М КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання батьківства – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ПОКРОВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У М КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, буд. 35, ЄДРПОУ: 33355958.
Повний текст рішення складено 19.06.2026 року.

Суддя: І. Б. Чайкін