ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року 
м. Київ
справа №320/40763/23
адміністративне провадження № К/990/26934/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року (суддя Жук Р.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року (колегія у складі суддів Оксененка О.М., Ганечко О.М., Кузьменка В.В.) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
Державне підприємство «Медичні закупівлі України» (далі - ДП «Медичні закупівлі України») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2023-04-03-011098-а, затверджений заступником Голови Державної аудиторської служби України Шкуропатом Олександром Григоровичем від 09 червня 2023 року.
Позов мотивовано тим, що вимога тендерної документації щодо надання переможцем документів у паперовому вигляді (або завантаження їх до системи MedData) стосувалася виключно етапу укладання договору і адресована лише переможцю торгів. Ця вимога не стосувалася інших учасників, які подали свої тендерні пропозиції для участі у закупівлі, тому не обмежувала конкуренцію, не призводила до дискримінації учасників та не впливала на порядок формування умов договору і виконання зобов`язань. Замовник діяв у межах законодавчо визначених принципів публічних закупівель, а висновок Державної аудиторської служби України (далі - Держаудитслужби) щодо констатованих порушень з посиланням на частину восьму статті 12 Закону України від 25 грудня 2015 року №922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922-VIII), ґрунтується на неправильному правозастосуванні. Крім цього, відповідач у спірному висновку не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 21 жовтня 2024 року, яке залишив без змін Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 21 травня 2025 року, позов задовольнив, визнав протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-04-03-011098-a, затверджений заступником голови Державної аудиторської служби України Шкуропатом Олександром Григоровичем від 09 червня 2023 року.
Суд мотивував свої висновки тим, що оскільки вимога про надання документів в паперовому вигляді була адресована переможцю торгів, тобто не зачіпала інших учасників, які подали тендерні пропозиції для участі в закупівлі, та стосувалася лише правовідносин, які виникають вже після проведення конкурсу і визначення переможця на етапі укладення з ним договору, то така вимога не обмежувала конкуренцію та не призводила до дискримінації. Водночас Законом №922-VIII не передбачено надання в електронному вигляді через електронну систему закупівель після закінчення терміну подання тендерних пропозицій будь - якої інформації, яка стосується предмету закупівлі.
Суд установив, що на стадії подання тендерних пропозицій позивач не вимагав від учасників надання ними будь-яких документів у паперовому вигляді, тоді як документи, подані після кінцевого строку подання пропозицій, за позицією суду, не можуть вважатися документами тендерної пропозиції учасника. Зважаючи на це, застосування відповідачем під час моніторингу закупівлі частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII для оцінки тендерної документації позивача, суд визнав безпідставним.
Крім цього, надаючи оцінку оспорюваному висновку, суд зауважив, що під час моніторингу вказаної процедури закупівлі відповідач не встановив будь-яких порушень, які б свідчили про настання негативних наслідків для бюджету, у цьому висновку не наведено відомостей стосовно неефективного, незаконного, нецільового використання бюджетних коштів, зловживань учасників торгів чи порушення інтересів сторін правочину, водночас установлені відповідачем обставини не пов`язані з порушенням замовником принципів забезпечення ефективних та прозорих закупівель, засад конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, заходів запобігання проявам корупції у цій сфері або недобросовісної конкуренції.
Щодо визначеного відповідачем способу усунення порушення, суд указав, що зобов`язання усунення ймовірних порушень у майбутньому законом не передбачене.
Суд апеляційної інстанції повністю погодився з такими висновками місцевого адміністративного суду.
Підстави касаційного оскарження та їх обґрунтування
У касаційній скарзі Держаудитслужба просила скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року й ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Підставою касаційного оскарження заявник касаційної скарги указав пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у межах якої зазначив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували частину восьму статті 12 Закону №922-VIII, не врахувавши висновок з питання застосування цієї правової норми у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 02 березня 2023 року в справі №640/26603/21.
Спираючись на позицію Верховного Суду в названій справі, заявник касаційної скарги висловив переконання, що норма частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII стосується як учасника, так і переможця торгів й усі документи, які подаються відповідно учасником та переможцем процедури закупівлі, повинні подаватися через електронну систему закупівель.
Щодо способу усунення виявленого порушення, скаржник вважає, що зазначений в оспорюваному висновку процедури моніторингу закупівлі спосіб є конкретним і відповідає критерію визначеності.
Позиція інших учасників справи
У відзиві представниця позивача просила відмовити в задоволенні касаційної скарги відповідача, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року залишити без змін.
Наведені у відзиві на касаційну скаргу мотиви загалом є співзвучними тим висновкам, якими суди першої та апеляційної інстанції обґрунтували свої судові рішення, та зводяться до того, що доводи скаржника про неправильне застосування судами частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII у спірних правовідносинах ґрунтуються на хибному її тлумаченні.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної аудиторської служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від травня 27 травня 2026 року справу призначено до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Держаудитслужба відповідно до положень статті 8 Закону №922-VIII та на підставі наказу Держаудитслужби від 19 травня 2023 року №137 здійснила моніторинг процедури закупівлі ДК 021:2015 - 33140000-3 Медичні матеріали (Медичні вироби для забезпечення розвитку донорства крові та її компонентів), очікуваною вартістю 137 209 968,00 грн (інформація опублікована в електронній системі закупівель за номером ID: UA-2023-04-03-011098-a).
За результатами моніторингу встановлено порушення законодавства у сфері закупівель, що відображені у висновку про його результати, який оприлюднено в електронній системі закупівель відповідно до норм частини шостої статті 8 Закону №922-VIII (https://prozorro.gov.ua/f8649998-c6fc-40fd-a85e-a9a45dca010d).
Відповідно до спірного висновку, під час проведення моніторингу закупівлі установлено порушення позивачем частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII, зокрема, замовник установив вимоги щодо надання документів, визначених додатком 3 до тендерної документації у паперовому вигляді.
З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері закупівель та керуючись статтями 5 та 10 Закону України від 26 січня 1993 року №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII), статтею 8 Закону №922-VIII Держаудитслужба зобов`язала позивача здійснити заходи направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права й акти їх застосування
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону №2939-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до частини першої статті 2 цього Закону головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (пункт 1).
Підпунктом 3 пункту 4 Положення №43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Пунктом 7 Положення №43 визначено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
За змістом частин першої та другої статті 5 Закону №2939-XII контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом №922-VIII, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлює Закон №922-VIII, пунктом 14 частини першої статті 1 якого визначено, що моніторингом процедури закупівлі є аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
За визначеннями, наведеними у пунктах 31 та 32 частини першої статті 1 цього ж Закону, тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель; тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.
Відповідно до частин шостої та десятої статті 8 названого Закону за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 12 Закону №922-VIII подання інформації під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель. Замовникам забороняється вимагати від учасників подання у паперовому вигляді інформації, поданої ними під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.
Частинами першою, другою статті 13 Закону №922-VIII визначено, що закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог. Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі.
Згідно із частинами першою, другою статті 16 Закону №922-VIII замовник вимагає від учасників процедури закупівлі подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.
Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: 1) наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; 2) наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; 3) наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів); 4) наявність фінансової спроможності, яка підтверджується фінансовою звітністю.
Частиною другою статті 21 Закону №922-VIII передбачено, що оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити наступну інформацію: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, його категорія; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником (у разі поділу на лоти такі відомості повинні зазначатися стосовно кожного лота) та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності); 3) кількість та місце поставки товарів, обсяг і місце виконання робіт чи надання послуг; 4) очікувана вартість предмета закупівлі; 5) строк поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; 6) кінцевий строк подання тендерних пропозицій; 7) умови оплати; 8) мова (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції; 9) розмір, вид та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати); 10) дата та час розкриття тендерних пропозицій, якщо оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднюється відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону; 11) розмір мінімального кроку пониження ціни під час електронного аукціону у межах від 0,5 відсотка до 3 відсотків очікуваної вартості закупівлі або в грошових одиницях; 12) математична формула для розрахунку приведеної ціни (у разі її застосування).
В оголошенні про проведення відкритих торгів може зазначатися інша інформація.
Перелік відомостей, які зазначаються у тендерній документації, визначений частиною другою статті 22 Закону №922-VIII.
Абзацом першим частини третьої статті 22 Закону №922-VIII обумовлено, що тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядається, та аргументів учасників справи
За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Касаційне провадження у цій справі відкрито з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з метою перевірки доводів скаржника про неправильне застосування судами попередніх інстанцій частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII, без урахування висновку з питання застосування цієї правової норми у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 березня 2023 року в справі №640/26603/21.
У розглядуваному випадку предметом спору є висновок Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2023-04-03-011098-а, затверджений 09 червня 2023 року.
Сутність виявлених відповідачем порушень зводиться до того, що замовник закупівлі (позивач) передбачив у додатку №3 до тендерної документації вимоги, адресовані виключно переможцеві процедури закупівлі, щодо надання документів у паперовому вигляді.
Суди попередніх інстанцій установили, зокрема, що у додатку 3 до тендерної документації замовник визначив, що переможець відкритих торгів протягом 3-х робочих днів з дати визначення його переможцем повинен надати замовнику наведені нижче документи в паперовому вигляді (або завантажити їх до системи MedData):
- завірений підписом та печаткою (за наявності) Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що містить дані про останні реєстраційні дії (дата видачі Витягу не повинна перевищувати 30 днів до дати подання документу);
- завірену копію Статуту підприємства з усіма додатками та змінами (остання редакція). У випадку реєстрації статуту чи змін до нього після 01 січня 2016 року додатково необхідно надати опис реєстратора з відповідним пошуковим кодом результатів надання адміністративної послуги;
- завірену копію протоколу/рішення про призначення керівника, наказу про призначення керівника та довіреність або доручення (у разі підписання іншою уповноваженою особою Учасника) на вчинення правочинів;
- завірену копію балансу та звіту про фінансові результати за останній рік (для акціонерних товариств) або за останній квартал (для товариств з обмеженою/додатковою відповідальністю);
- завірену копію протокольного рішення учасників (акціонерів, власників тощо) з наданням повноважень на укладання договору (ів), або копію іншого документа, що підтверджує зняття обмежень щодо укладення договорів передбачених установчими (статутних) документами Учасника та законодавством;
- паспорт та ідентифікаційний номер підписанта договору, лист згода на обробку персональних даних (для фізичних осіб-підприємців).
Згідно зі спірним висновком, відповідач розцінив передбачену додатком 3 до тендерної документації вимогу щодо надання переможцем закупівлі документів у паперовому вигляді як порушення частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII та зобов`язав замовника здійснити заходи направлені на недопущення встановлених порушень у подальшому, зокрема, шляхом притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
Вирішуючи спір та скасовуючи цей висновок як протиправний, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що вимога про надання документів в паперовому вигляді була адресована переможцю торгів, стосувалася лише стадії укладення договору, не обмежувала конкуренцію та не призводила до дискримінації, до того ж, під час моніторингу не було встановлено негативних наслідків для бюджету, зловживань зі сторони учасників чи порушень принципів закупівель. Висновки Держаудитслужби щодо порушення позивачем частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII суди визнали помилковими з тих міркувань, що на стадії подання пропозицій замовник не вимагав від учасників надання паперових документів, водночас документи, подані після кінцевого строку подання пропозицій, не можуть вважатися документами тендерної пропозиції учасника.
Колегія суддів зауважує, що при встановленні доцільності посилання на постанову Верховного Суду, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі як підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.
У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.
За обставинами справи №640/26603/21, спір у ній виник у зв`язку з оскарженням висновку Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі. Одне з констатованих відповідачем порушень полягало в тому, що замовник усупереч частині восьмій статті 12 Закону №922-VIII встановив у тендерній документації вимоги щодо надання документів у паперовому вигляді, а саме: у пункті 3 розділу 6 «Результати торгів та укладання договору про закупівлю» тендерної документації було передбачено вимогу: «Кошторис надається Замовнику у паперовому вигляді, у строки, визначені тендерною документацією із супроводжувальним листом на фірмовому бланку (у разі наявності) з вихідними реквізитами (дата, номер)»; пунктом 6 розділу 6 «Результати торгів та укладання договору про закупівлю» тендерної документації встановлено вимогу: «Виконання зобов`язань по договору забезпечується банківською гарантією у паперовому вигляді».
Суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши вказану справу, дійшли висновку про необґрунтованість застосування відповідачем під час моніторингу закупівлі частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII для оцінки тендерної документації позивача. Свої висновки мотивували тим, що вимога щодо надання в паперовому вигляді кошторисів, розрахунків договірної ціни та банківської гарантії адресована виключно переможцю торгів і стосується ціни предмету закупівлі, визнаної електронною системою закупівель за результатами аукціону найкращою. Водночас, вимоги щодо надання переможцем кошторисів та розрахунків договірної ціни в паперовому вигляді, не стосувалися інших учасників, тендерні пропозиції яких відхилені. Суди зауважили, що Законом №922-VIII не передбачене надання в електронному вигляді через електронну систему закупівель після закінчення терміну подання тендерних пропозицій будь-якої інформації, яка стосується предмету закупівлі, у тому числі розрахунків, які обґрунтовують ціну, запропоновану учасником закупівлі під час процедури. Отже, оскільки на стадії подання тендерних пропозицій позивач не вимагав від учасників надання ними будь-яких документів у паперовому вигляді, тоді як документи, подані після кінцевого строку подання пропозицій, не можуть вважатись документами тендерної пропозиції учасника, суд першої інстанції, висновок якого підтримав апеляційний суд, констатував помилковість посилання Держаудитслужби на положення частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII.
Переглядаючи справу №640/26603/21 та надаючи оцінку цим висновкам судів щодо застосування норми частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII, Верховний Суд висловив таку позицію.
Закон №922-VIII визначає єдиний та вичерпний спосіб проведення закупівель - через електронну систему закупівель, яка є офіційним та єдиним середовищем для здійснення процедур закупівель.
Ураховуючи, що одним із основоположних принципів публічних закупівель, закріпленим у статті 5 Закону №922, є відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівлі, законодавець чітко визначив, що подання будь-якої інформації під час проведення закупівлі здійснюється через електронну систему закупівель.
З цією метою у частині восьмій статті 12 Закону № 922-VIII законодавець встановив імперативне правило: подання інформації під час проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі здійснюється в електронному вигляді через електронну систему закупівель та заборонив вимагати від учасників подання інформації у паперовому вигляді.
Верховний Суд вказав на помилковість висновків судів про те, що така вимога стосувалася переможця торгів та не є частиною тендерної пропозиції учасника, зауваживши, що згідно із Законом №922-VIII, публічні закупівлі здійснюється поетапно, завершальним етапом якого є укладення та виконання договору. При цьому відповідно до пункту 18 частини першої статті 1 Закону №922-VIII, переможцем є учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.
Суд наголосив, що принцип прозорості повинен застосовуватися на усіх етапах закупівель, а електронна система закупівель забезпечує, зокрема обмін інформацією і документами саме в електронному вигляді.
З огляду на зазначене, Верховний Суд констатував, що вказані пункти тендерної документації суперечили вимогам частини восьмої статті 12 та частини першої статті 5 Закону №922-VIII.
Згодом Верховний Суд повторив наведену позицію з питання застосування зазначених правових норм у постанові від 25 вересня 2025 року у справі №200/1503/24.
Колегія суддів враховує, що до того, як було сформовано наведену правову позицію, Верховний Суд у постанові від 05 жовтня 2022 року в справі №120/14075/21-а вказував, зокрема, на те, що вимога про надання документів у паперовому вигляді для переможця, тобто після моменту розкриття тендерних пропозицій, не обмежує конкуренцію та не призводить до дискримінації учасників.
Втім, у межах вказаної справи на відміну від справи, що переглядається та справ №640/26603/21 і №200/1503/24, питання застосування норм Закону №922-VIII не охоплювало оцінки такого аспекту, як відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону №922-VIII є одним з принципів закупівель, оскільки це питання не було спірним. Так само, у межах спору, який переглядається, не є спірним питання щодо обмеження конкуренції та дискримінації учасників, позаяк відповідач подібних порушень в оспорюваному висновку не встановлював.
Оскільки як правові, так і фактичні обставини справ №640/26603/21 та №200/1503/24 є подібними до обставин справи, яка переглядається, позаяк спір у них так само виник довкола оскарження висновку моніторингу процедури закупівлі у зв`язку зі стверджуваним органом державного фінансового контролю порушенням замовником частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII внаслідок встановлення у тендерній документації вимог до переможця процедури закупівлі щодо потреби надання документів в паперовому вигляді, Суд вважає, що викладена в названих справах позиція Верховного Суду з питання застосування частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII, є застосовною і до обставин цієї справи.
Таким чином, мотиви, якими керувалися суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, ґрунтуються на неправильному застосуванні частини восьмої статті 12 Закону №922-VIII. Оцінку аналогічним за змістом висновкам Верховний Суд уже надавав у справах №640/26603/21 та №200/1503/24.
Беручи до уваги викладене, Суд дійшов висновку, що наведені у касаційній скарзі доводи у межах підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з якої було відкрито касаційне провадження у справі, підтвердилися під час її касаційного перегляду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
За вказаних обставин, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Висновки щодо судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної аудиторської служби України задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2025 року в справі №320/40763/23 скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Державного підприємства «Медичні закупівлі України» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
М.В. Білак
А.В. Жук
Судді Верховного Суду