ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026  м. Дніпро Справа № 904/2684/25 (904/1888/26)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Джепи Ю.А., Золотарьової Я.С.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

за участю представників:
позивача (скаржник): Литвиненко С.В. (самопредставництво),
від відповідача-2: Команов В.В. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 (суддя Примак С.А., повний текст якої складено 22.04.2026) у справі № 904/2684/25 (904/1888/26) 

за позовом ОСОБА_1 
до відповідача-1: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»
відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ»
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна транспортна компанія»
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінерфін-Транс»
третя особа: Державна податкова служба України
третя особа: Комунальне підприємство «КРИВБАСВОДОКАНАЛ»
третя особа: Пенсійний фонд України
третя особа: арбітражний керуючий Юринець Арсен Володимирович
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК»
третя особа: Державне підприємство «КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ»
про визнання недійсним договору зберігання

в межах справи № 904/2684/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК»
до боржника Акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ»
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

06.04.2026 до господарського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» про визнання договору недійсним.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ».
Ухвала суду мотивована тим, що у встановлений судом строк позивачем не були усунуті недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26).

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 02.05.2026 звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26);
- справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26) повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» про визнання недійсним правочину в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору. Вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при зверненні з позовом апелянтом було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке містилося у пункті 3 позовної заяви та було належним чином обґрунтоване. На підтвердження скрутного майнового стану та неможливості сплати судового збору у встановленому законом розмірі були надані відомості податкового органу про доходи за попередній календарний рік, а також докази наявності заборгованості Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» перед апелянтом. 
Розмір судового збору за подання позову щодо правочину вартістю понад 2 млрд грн значно перевищує 5 відсотків річного доходу апелянта за попередній календарний рік. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 та пункту 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд з урахуванням майнового стану фізичної особи має право звільнити її від сплати судового збору, якщо його розмір перевищує 5 відсотків річного доходу такої особи. Однак суд першої інстанції не надав оцінки поданим доказам, не розглянув та не вирішив заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, не навів мотивів його відхилення та фактично залишив його поза увагою, чим порушив норми процесуального права. За таких обставин висновок суду про повернення позовної заяви через несплату судового збору є передчасним та необґрунтованим, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26) підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо прийняття позовної заяви з урахуванням поданого клопотання про звільнення від сплати судового збору.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого просить в задоволені апеляційної скарги відмовити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» стверджує, що ухвала суду першої інстанції про відмову у звільненні позивача від сплати судового збору та повернення позову є законною й обґрунтованою. 
ОСОБА_1 не навела конкретних норм процесуального права, які нібито були порушені судом, і не подала доказів того, що сплата судового збору становить для неї надмірний тягар. Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» зазначає, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується лише за наявності належних доказів скрутного майнового стану. На підтвердження свого матеріального становища позивачка надала лише довідку про доходи за 2025 рік, тоді як не подала інших документів щодо майна, банківських рахунків чи довідок ОК-5/ОК-7. Водночас із поданих нею відомостей випливає, що за 2025 рік вона отримала понад 3,3 млн грн доходу, зокрема понад 2,1 млн грн від продажу рухомого майна, а її середньомісячний дохід значно перевищував середню заробітну плату в Україні. 
Крім того, за даними OpenDataBot, у 2025 році вона придбала автомобіль Skoda Octavia 2025 року випуску орієнтовною вартістю від 1,3 млн грн, про що суд не був повідомлений. Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» звертає увагу, що позивачка є адвокатом і здійснювала активну професійну діяльність у 2025 - 2026 роках, однак не надала інформації про отриману винагороду. На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» ці обставини спростовують твердження про незадовільний майновий стан та неможливість сплатити судовий збір. 
Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежене вимогами щодо сплати судового збору, що підтверджується практикою Верховного Суду та ЄСПЛ. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» заперечує довід ОСОБА_1 про те, що позов подано виключно в інтересах боржника та кредиторів, зазначаючи, що як конкурсний кредитор вона має безпосередній майновий інтерес у результаті спору, а тому зобов`язана сплачувати судовий збір на загальних підставах. 
ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами своє незадовільне матеріальне становище, тому підстав для її звільнення від сплати судового збору не існувало, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Джепа Ю.А., Золотарьова Я.С. 
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
25.05.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» пропущений строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи докази, наведені у додатку до апеляційної скарги. В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 по справі № 904/2684/25 (904/1888/26) - відмовити повністю. Судові витрати у справі покласти на ОСОБА_1 .
В судове засідання 04.06.2026 з`явилися позивач (скаржник) та представник відповідача-2, надали пояснення стосовно апеляційної скарги. Колегія суддів протокольною ухвалою долучила подані представником відповідача-2 докази до матеріалів справи.
Колегія суддів у судовому засіданні 04.06.2026 оголосила скорочену (вступну та резолютивну частини) постанову у даній справі.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» про визнання договору недійсним.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26) позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору. Позивач у позовній заяві просить звільнити її від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви. 
Зазначеною ухвалою встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду, та спосіб їх усунення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 доставлено до електронного кабінету позивача у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 10.04.2026 о 18:54 згідно довідки Господарського суду Дніпропетровської області. 
Враховуючи, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету позивача 10.04.2026 о 18:54, відповідно до положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення, тобто 13.04.2026.
Таким чином, п`ятиденний строк на усунення недоліків сплив 20.04.2026.
Місцевий господарський суд, враховуючи, що у встановлений судом строк не були усунуті недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26), 22.04.2026 дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент». 

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, погоджується з правовим обґрунтуванням та висновками Господарського суду Дніпропетровської області з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві має міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Відповідно до статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Згідно із частинами першою, третьою, четвертою, сьомою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду, та спосіб їх усунення.
Підставою для залишення позовної заяви без руху стало неподання позивачем доказів сплати судового збору. 
Матеріалами справи підтверджено, що ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 доставлено до електронного кабінету позивача у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 10.04.2026 о 18:54 згідно довідки Господарського суду Дніпропетровської області. 
Враховуючи, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету позивача 10.04.2026 о 18:54, відповідно до положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення, тобто 13.04.2026 (перший робочий день).
Відповідно до частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Таким чином, Господарським судом Дніпропетровської області правильно встановлено, що з урахуванням дати отримання позивачем ухвали від 09.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26), в якій було встановлено позивачу строк на усунення недоліків - протягом п`яти днів із дня отримання ухвали, позивач повинен був усунути недоліки позовної заяви у строк до 20.04.2026 включно (з урахуванням вихідних днів).
У встановлений строк позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026.
У позовній заяві позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а саме: застосувати наслідки визнання правочину недійсним, визначені частиною 3 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» повернути Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» майно, яке було отримане від Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», а саме грошові кошти у розмірі 2 781 555 190,00 (два мільярди сімсот вісімдесят один мільйон п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) гривень.
Відповідно до пп. 3 п. 2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об`єднання відповідних вимог судовий збір піддягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Касаційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 916/368/18.
Заявлена позивачем вимога, а саме зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Кепітал Менеджмент» повернути Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» майно, яке було отримане від Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», а саме грошові кошти у розмірі 2 781 555 190,00 грн є вимогою майнового характеру, оскільки підлягає вартісній оцінці.
Згідно із пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Відповідно до частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
У позовній заяві позивачем заявлено вимогу майнового характеру (зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» повернути Акціонерному Товариству «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» майно, а саме грошові кошти у розмірі 2 781 555 190,00 грн), за яку підлягає сплаті судовий збір, враховуючи максимальний розмір судового збору та подання позовної заяви через систему «Електронний суд», у розмірі 931 840,00 грн., про що правомірно було вказано судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).
Позивачем не було надано доказів сплати судового збору в зазначеному розмірі.
Натомість, у позовній заяві міститься клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.
За змістом положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Водночас положення цієї статті надають суду дискреційні повноваження щодо вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, тобто встановлюють право суду прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин справи, а не покладають на нього обов`язок вчинити такі дії. Такий підхід відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, в ухвалі від 11.11.2019 у справі № 908/870/19.
Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. 
Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Позивачем разом з позовною заявою надані докази сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн за немайнову позовну вимогу.
Однак, як вбачається з довідки Господарського суду Дніпропетровської області № 59/26 від 06.04.2026, квитанція ID: 0448-0611-5197-5692 від 08.03.2026 вже була використана у справі № 904/2684/25 (904/1136/26), а тому не може вважатися належним доказом сплати судового збору у даній справі. Відтак судом першої інстанції правомірно було зазначено про необхідність позивачу надати докази сплати судового збору також за немайнову вимогу у сумі 2 662,40 грн.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Отже, твердження про неприбутковість діяльності та недостатність коштів для сплати судового збору повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами, оскільки за відсутності таких доказів зазначені обставини не можуть слугувати підставою для надання пільг щодо сплати судового збору.
Одним з елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.
За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду, викладених, зокрема, у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21, від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, від 02.02.2023 у справі № 320/2083/21, оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26.07.2005; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v.Poland») від 26.07.2005).
Крім того, згідно з позицією Верховного Суду загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21 (921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19).
Такі беззаперечні докази майнового стану, які б дозволяли суду вирішити питання про відстрочення/розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, позивачем надані не були.
За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що у встановлений судом строк позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26), та ухвалою від 22.04.2026 правомірно повернув позовну заяву на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.
Разом із тим, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції слушно звернув увагу позивача, що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на встановлені обставини справи.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду ухвали суду.

Згідно з частиною 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з повним з`ясуванням обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а судове рішення Господарського суду Дніпропетровської області – таким, що підлягає залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстави для скасування оскаржуваної ухвали не вбачаються, судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись статями 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26) - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2026 у справі № 904/2684/25 (904/1888/26) - залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника. 
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складений – 17.06.2026 

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко 

Суддя Ю.А. Джепа 

Суддя Я.С. Золотарьова