ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1506/23  Номер провадження 22-ц/814/986/26	Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н.В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Секретар:Горбун К.О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну праву за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука від 05 січня 2026 року по справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання їх припинити, стягнення компенсації за незаконні дії, - 
В С Т А Н О В И В : 
21 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до АТ «Полтаваобленерго», в якому просив: 1) визнати незаконними дії АТ «Полтаваобленерго» щодо довготриваючої крадіжки (привласнення) компенсаційних коштів в розмірі 400,00 грн. (за двократне ненадання відповіді протягом 3-х робочих днів), зобов`язання їх припинити та надати споживачу ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 400,00 грн. на особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ТОВ «Полтаваенергозбут»; 2) визнати незаконними дії АТ «Полтаваобленерго» щодо довготриваючого порушення ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів» по відношенню до споживача ОСОБА_1 та зобов`язати негайно припинити дані дії; 3) визнати незаконними дії АТ «Полтаваобленерго» щодо довготриваючого порушення п.8 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» по відношенню до споживача ОСОБА_1 та зобов`язати негайно припинити дані дії шляхом надання до ТОВ «Полтаваенергозбут» виключно достовірні рахунки за послуги з розподілу електричної енергії. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач АТ "Полтаваобленерго" незаконно відмовляє позивачу ОСОБА_1 в укладенні договору про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору та підписання заяви-приєднання, на звернення не реагує, відповіді не надає. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав як споживача електричної енергії.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.03.2024 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання їх припинити, стягнення компенсації за незаконні дії.
21 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.03.2024 року по справі №536/1506/23. Нововиявленою обставиною назвав постанову Полтавського апеляційного суду від 21.07.2025 року у справі №536/2995/24, якою скасовано ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.05.2025 року про залишення без розгляду іншого позову ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про стягнення пені за прострочення виконання умов договору з розподілу електричної енергії, стягнення майнової та моральної шкоди.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.08.2025 року заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишена без руху, оскільки всупереч вимогам п.5, п.6 ч.2, п.1, п.2 ч.3 ст.426 ЦПК України в заяві: 1) не зазначені нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 2) відсутні посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.
ОСОБА_1 не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.03.2024 року по справі №536/1506/23 за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.09.2025 року постановлено заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вважати неподаною та повернути заявнику.
24.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.03.2024 року, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання їх припинити, стягнення компенсації за незаконні дії. Необхідність такого роз`яснення виникає через неоднозначне розуміння судового рішення з метою його виконання.
Оскаржуваною ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 05 січня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.03.2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання незаконними дій та зобов`язання їх припинити, стягнення компенсації за незаконні дії.
Непогодившись із вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що судом невірно з`ясовано обставини, що мають значення для справи справи, та невірно застосовано норми матеріального й процесуального права.
Апелянт вказує, що у серпні 2025 року звернувся до районного суду із заявою про виправлення описки , оскільки ухвалою Крюківський районний суд м. Кременчука тривалий час порушується право  ОСОБА_1 на справедливий суд та його законне право на оскарження ухвали про залишення позову без розгляду.
Проте вказана заява про виправлення описки судом вирішена не була.
Скаржник зазначає, що його права на оскарження ухвали від 28.03.2024 порушено зазначенням слідуючого абзацу :
«Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.»
Вищезазначене вказано суддею в порушення вимог ст.355 ЦПК згідно якої апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Зважаючи на вказані порушення , ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення ухвали Крюківський районний суд м. Кременчука від 28 березня 2024 року , зокрема , щодо порядку оскарження , оскільки резолютивна частина ухвали викликає труднощі у її розумінні та вказує, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.
Посилається на те , що приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Вказана обставина для роз`яснення чітко вбачається з резолютивної частини ухвали від 28.03.2024 , оскільки ОСОБА_1 не міг виконати вказівки суду першої інстанції щодо порядку оскарження вищевказаної ухвали внаслідок зазначення суддею невірного порядку оскарження судового рішення , чим було порушено право заявника на судовий захист.
Зважаючи на викладене апелянт просить скасувати ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука від 05 січня 2026 року .
Від Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач вказуючи на обґрунтованість ухвали суду першої інстанції просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Суд першої інстанції відмовляючи у роз`ясненні ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука від 05 січня 2026 року керувався тим, що ухвала не допускає кількох варіантів тлумачення, є мотивованою, чіткою і зрозумілою, тому відсутні підстави для роз`яснення цього судового рішення про залишення без розгляду позовної заяви. Крім того, вказана ухвала не підлягає роз`ясненню, оскільки не підлягає примусовому виконанню, порядок здійснення якого визначено ЗУ «Про виконавче провадження», що виключає утруднення чи неможливість її виконання.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції зважаючи на слідуюче.
Згідно з положеннями ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України (аналогічна норма міститься в ст. 271 ЦПК України) роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Правовий аналіз вказаних положень свідчить, що за своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.
Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, що перешкоджає його належному виконанню.
Також, виходячи із системного тлумачення положень ст. 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.
Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про роз`яснення вищезазначеної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала про повернення позовної заяви відповідає вимогам ясності, її зміст є чітким і зрозумілим та не допускає неоднозначного тлумачення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки ухвала Крюківського районного суду м.Кременчука від 28 березня 2024 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , про роз`яснення якої просить апелянт, є мотивованою, чіткою і зрозумілою. Ця ухвала не підлягає примусовому виконанню, вона не допускає кількох варіантів тлумачення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для роз`яснення цього судового рішення.
Основним аргументом апеляційної скарги є те , що судом першої інстанції при винесенні ухвали від 28.03.2024 року вказано , що вона може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. 
Проте , згідно ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно, вказана обставина викликала у ОСОБА_1 утруднення виконання ухвали від 28 березня 2024 року , та незрозумілість порядку його оскарження. Скаржник наголошував , що апеляційна скарга має подаватися безпосередньо до апеляційного суду , тож ухвала від 28 березня 2024 року в частині порядку оскарження є незрозумілою та потребує роз`яснення.
Колегія суддів зауважує, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.(постанова Верховного Суду у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 , справа № 514/134/17)
Сама по собі ухвала суду першої інстанції про роз`яснення якої просить позивач , як вище зазначалося примусовому виконанню не підлягає, а абзац другий резолютивної частини ухвали лише вказує на наявність у позивача права оскарження такої ухвали, та не підлягає роз`ясненню .
Тож, доводи апеляційної скарги зводяться до необхідності роз`яснення порядку оскарження ухвали про залишення позову без розгляду, який заявник вважає незрозумілим, що не є роз`ясненням судового рішення у розумінні ст. 271 ЦПК України.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у роз`ясненні ухвали є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін
Керуючись ст.ст. 367, 374 , 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука від 05 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов