Справа № 583/4543/25
1-кп/583/117/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
(в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка кримінальне провадження № 12024200460001090 від 04.12.2024 стосовно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Охтирка, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.02.2025 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України,
в с т а н о в и в : 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, запроваджено воєнний стан в Україні, що діє на даний час.
ОСОБА_4 , будучи засудженим 26.02.2025 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, за вчинення кримінальних правопорушень, що мали місце 18.11.2024 та 20.11.2024, повторно вчинив кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану за наступних фактичних обставин.
Так, 03.12.2024, близько 16 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував у приміщенні, яке розташоване на першому поверсі (колишнє приміщення АТ КБ «ПриватБанк») в гуртожитку НГВУ «Охтирканафтогаз» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 94, де біля вікна виявив велосипед марки «Discovery» моделі «Amulet 27,5’’» з рамою чорно-зеленого кольору, належний потерпілій ОСОБА_5 , та в нього виник раптовий корисливий умисел на заволодіння вищевказаним велосипедом з метою власного збагачення.
У подальшому, 03.12.2024, близько 16 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , діючи з корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, користуючись тим, що його дії не були помічені потерпілою та іншими сторонніми особами, тобто діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні, яке розташоване на 1-му поверсі гуртожитку НГВУ «Охтирканафтогаз» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 94, вчинив крадіжку зазначеного велосипеда марки «Discovery» моделі «Amulet 27,5’’» з рамою чорно-зеленого кольору, що належав потерпілій ОСОБА_5 . Після цього, обвинувачений з викраденим велосипедом покинув гуртожиток, де в подальшому продав його своєму знайомому ОСОБА_6 , тобто таким чином розпорядився чужим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4150 гривень.
Учиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Не зупинившись на вчиненому, 18.04.2025, близько о 22 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 , помітив потерпілого ОСОБА_7 , який на той момент спав у під`їзді та мав при собі барсетку, що знаходилась на грудях, та смарт-годинник, одягнутий на лівій руці. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме смарт-годинника, що належав ОСОБА_7 , та барсетки, у якій знаходилися особисті речі та документи ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 18.04.2025, близько о 22 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, діючи навмисно, повторно, з метою особистого збагачення, користуючись тим, що його дії не помічені іншими сторонніми особами та переконавшись, що потерпілий перебуває у безпорадному стані, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу, у зазначений час, перебуваючи у під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 , шляхом зняття з потерпілого, вчинив крадіжку барсетки, що належала потерпілому ОСОБА_7 , у якій знаходились: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M32 6/128 GB», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , синього кольору, вартість якого становить 4023 гривні; гаманець, у якому знаходилися грошові кошти в сумі 120 гривень та 201 долар США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 18 квітня 2025 року складає 8317 гривень 88 копійок; документи на ім`я ОСОБА_7 , а саме: паспорт громадянина України, картка платника податків, військовий квиток, посвідчення водія; три пластикові банківські картки ОСОБА_7 , емітовані АТ КБ «Приватбанк», та дві пластикові банківські картки ОСОБА_7 , емітовані АТ «Ощадбанк»; комплект ключів у кількості 4 шт.; розкладний ніж чорного кольору зі скобою для поясу у чорному чохлі з тканини; брошура «Конституція України».
Крім того, ОСОБА_4 , шляхом зняття з лівої руки потерпілого ОСОБА_7 , таємно викрав смарт-годинник марки «Xiaomi» модель Redmi Watch 3 Active Black (995312), чорного кольору, вартість якого становить 1182 гривні 00 копійок.
Надалі ОСОБА_4 разом із викраденим майном покинув під`їзд зазначеного будинку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, реалізовуючи свій злочинний намір на крадіжку грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_7 , обвинувачений 19.04.2025, у період часу з 03 год. 56 хв. до 04 год. 03 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, переслідуючи мету незаконного збагачення спрямовану на таємне викрадення чужого майна (грошових коштів), в умовах воєнного стану, введеного на всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-1Х, з корисливих мотивів, повторно, використовуючи не належний йому мобільний телефон марки Samsung Galaxy M32 6/128 GB, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_7 та є фінансовим номером клієнта банку, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті останнього в додатку «Приват24», який діє на підставі ліцензії НБУ №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299 ЄДРПОУ 14360570), таємно заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , здійснивши операцію по їх безготівковому перерахунку в загальній сумі 30 000 гривень двома платежами: в сумі 15 000 гривень 19.04.2025 о 03 год. 56 хв. та в сумі 15 000 гривень 19.04.2025 о 04 год. 03 хв., з банківського карткового рахунку потерпілого ОСОБА_7 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 IBAN: НОМЕР_5 , за допомогою сервісу платежів IPay.ua через банк-еквайр АТ «Ідея Банк» на банківський картковий рахунок свого знайомого ОСОБА_8 № НОМЕР_6 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 30 тис. грн.
Крім цього, 16.06.2025, близько 19 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебував на річці Ворскла поблизу села Залужани Охтирського району Сумської області, де відпочиваючи, помітив припаркований мотоцикл марки «Днепр МТ-10», синього кольору, на кермі якого знаходилась барсетка з особистими речами потерпілого ОСОБА_9 , у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виник раптовий корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення. 
У подальшому ОСОБА_4 , діючи з корисливим мотивом та прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, користуючись тим, що його дії не помічені потерпілим та іншими сторонніми особами, тобто діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в зазначений час, перебуваючи на річці Ворскла, поблизу с. Залужани Охтирського району Сумської області, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 50 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 16 червня 2025 року становить 2072 гривень 33 копійок, 50 Євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 16 червня 2025 року становить 2384 гривень 63 копійок, 4000 гривень, документи, видані на ім`я ОСОБА_9 , а також бездротові навушники марки «AirPods 2», моделі А2031, неоригінального виробництва, з серійним номером GK6Z4VSQLX2Y, які знаходились у барсетці, що належала потерпілому ОСОБА_9 , вартість яких становить 517 гривень.
Надалі ОСОБА_4 разом з викраденим майном покинув вищезазначене місце та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Заволодівши у вищевказаний злочинний спосіб зазначеним майном потерпілого ОСОБА_7 , у ніч з 18.04.2025 на 19.04.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , серед іншого, виявив у викраденій барсетці ОСОБА_7 належні потерпілому документи, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 20.06.2001 р. Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; картку платника податків ОСОБА_7 РНОКПП № НОМЕР_8 , військовий квиток ОСОБА_7 ; посвідчення водія ОСОБА_7 , належні ОСОБА_7 пластикові банківські картки, емітовані АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_4 ; належні ОСОБА_7 пластикові банківські картки, емітовані АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 .
Після цього, у зазначений час та місці, з корисливих мотивів, а саме з метою використання для подальшого оформлення онлайн-кредитів від імені потерпілого ОСОБА_7 у макрофінансових установах за допомогою мережі Інтернет, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_7 та карткою платника податків шляхом їх привласнення, а також на заволодіння шляхом привласнення іншими його документами, а саме: військовим квитком та посвідченням водія.
У подальшому, в ніч з 18.04.2025 на 19.04.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України, картка платника податків, військовий квиток та посвідчення водія ОСОБА_7 є важливими особистими документами, які засвідчують важливі факти та події в житті людини, втрата яких істотно ускладнює реалізацію її прав, свобод та законних інтересів і потребує значних зусиль для відновлення, з метою використання їх з корисливих мотивів та в особистих інтересах, з порушенням законного порядку, в тому числі установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон», вилучив з барсетки, викраденої у потерпілого ОСОБА_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20.06.2001 р. Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області; картку платника податків ОСОБА_7 РНОКПП № НОМЕР_8 , військовий квиток ОСОБА_7 ; посвідчення водія ОСОБА_7 , тим самим протиправно заволодів ними шляхом привласнення, залишив паспорт, картку платника податків, військовий квиток, посвідчення водія при собі, якими в подальшому розпорядився з корисливих мотивів та в особистих інтересах. 
Окрім того, при вказаних обставинах, в ніч з 18.04.2025 на 19.04.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне привласнення офіційного документа, з метою подальшого його використання для отримання грошових коштів шляхом оформлення кредитів від імені потерпілого ОСОБА_7 , розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», вилучив з попередньо викраденої барсетки потерпілого ОСОБА_7 належні ОСОБА_7 пластикові банківські картки емітовані АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_4 ; належні ОСОБА_7 пластикові банківські картки емітовані АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , що є офіційними документами, після чого залишив банківські картки при собі, умисно приховав їх та в подальшому протиправно заволодів ними шляхом привласнення, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд з корисливих мотивів. 
Після цього, у ОСОБА_4 , який отримав вищезазначеним злочинним шляхом доступ до документів ОСОБА_7 та до його мобільного телефону, до якого підібрав пароль від системи логічного захисту, з встановленими та збереженими на ньому даними потерпілого ОСОБА_7 для входу до додатків WEB-банкінгу та системи BankID Національного банку України, тобто державною системою віддаленої ідентифікації, що забезпечує передавання персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає послугу користувачу, виник злочинний намір на заволодіння грошовими коштами з банківських рахунків ОСОБА_7 протиправно використовуючи його конфіденційну інформацію, а також оформлення від імені ОСОБА_7 кредитів у банках та мікрофінансових установах в Україні. 
У подальшому, 19.04.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, маючи раптово виниклий умисел, спрямований на несанкціоноване втручання у роботу інформаційної (автоматизованої) системи, діючи умисно, використовуючи всесвітню мережу Інтернет та раніше отриманий доступ до не належного йому мобільного телефону марки Samsung Galaxy M32 6/128 GB, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_7 та є його фінансовим номером, як клієнта АТ КБ «Приватбанк», без відома та дозволу потерпілого, зайшов до інформаційної (автоматизованої) системи АТ КБ «ПриватБанк» у формі мобільного застосунку «Приват24», який забезпечує дистанційне банківське обслуговування банківської карти АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_7 № НОМЕР_4 , отримавши при цьому можливість розпоряджатись коштами та функціями банківських рахунків, належних ОСОБА_7 всупереч волі останнього, чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».
У подальшому, 19.04.2025, близько 05 год. 55 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, використовуючи не належний йому мобільний телефон марки Samsung Galaxy M32 6/128 GB, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_7 та є фінансовим номером клієнта банку (логіном входу) в обліковий запис в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», що належить ОСОБА_7 , маючи при собі паспорт громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_7 , з метою подальшого оформлення кредиту на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію від 02.10.1992 «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, незаконно отримавши та незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив виконання функції BankID Національного банку України під час оформлення наступних онлайн заявок про надання коштів на умовах споживчого кредиту (коштів у кредит, кредитної лінії) в наступних мікрофінансових установах в Україні:
- 19.04.2025, близько 05 год. 55 хв., в ТОВ «ЛІНЕУРА Україна на суму 20 000 гривень.; 
- 19.04.2025, близько 06 год. 19 хв., в ТОВ «АВЕНТУС Україна» на суму 20 000 гривень; 
- 19.04.2025, близько 10 год. 26 хв., в ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на суму 4 000 гривень; 
- 19.04.2025, близько 11 год. 06 хв., в ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» на суму 2300 гривень; 
- 19.04.2025 близько 12 год. 11 хв., в ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на суму 4400 гривень,
надав згоду на обробку персональних даних та передачу і отримання інформації до/з бюро кредитних історій, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_7 використав та поширив конфіденційну інформацію про потерпілого, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 виданий 20.06.2001 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області; реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_7 (РНОКПП) № НОМЕР_8 , видані на ім`я потерпілого.
Крім того, 19.04.2025, близько 05 год. 55 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою власного протиправного збагачення, повторно, під приводом взяття кредиту в ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНАна ім`я ОСОБА_7 , хоча насправді не повідомив ОСОБА_7 про це, ввів в оману ТОВ «ЛІНЕУРА Україна», скориставшись сервісом вказаного товариства у мережі Інтернет за посиланням https://credit7.ua, оформив заявку на отримання кредиту та уклав від імені ОСОБА_7 договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 19.04.2025 № 5472641, у сумі 20 000 гривень, після чого, отримавши кредит в ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на зазначену суму, перерахував отримані кошти в сумі 20 000 гривень 19.04.2025 на банківський картковий рахунок потерпілого ОСОБА_7 відкритий в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , до якого мав повний доступ за допомогою привласненої банківської картки ОСОБА_7 , після чого розпорядився грошовими коштами, якими заволодів шахрайським шляхом, за власним розсудом.
Також, 19.04.2025, близько 06 год. 19 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою власного протиправного збагачення, повторно, під приводом взяття кредиту в ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на ім`я ОСОБА_7 хоча насправді не повідомив ОСОБА_7 про це, ввів в оману ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», скориставшись сервісом вказаного товариства у мережі Інтернет за посиланням https://creditpllus.ua, оформив заявку на отримання кредиту та уклав від імені ОСОБА_7 договір про надання споживчого кредиту від 19.04.2025 № 8972049, у сумі 20 000 гривень, після чого, отримавши кредит в ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», на зазначену суму, перерахував отримані кошти в сумі 20 000 гривень 19.04.2025 на банківський картковий рахунок потерпілого ОСОБА_7 відкритий в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , до якого мав повний доступ за допомогою привласненої банківської картки ОСОБА_7 , після чого розпорядився грошовими коштами, якими заволодів шахрайським шляхом, за власним розсудом.
Крім того, 19.04.2025, близько 10 год. 26 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою власного протиправного збагачення, повторно під приводом взяття кредиту в ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на ім`я ОСОБА_7 , хоча насправді не повідомив ОСОБА_7 про це, ввів в оману ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», скориставшись сервісом вказаного товариства у мережі Інтернет за посиланням https://kis.bank.gov.ua, оформив заявку на отримання кредиту та уклав від імені ОСОБА_7 договір про надання коштів у кредит від 19.04.2025 № 71447755, 4 000 гривен, після чого, отримавши кредит в ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», на зазначену суму, перерахував отримані кошти в сумі 4000 гривень. 19.04.2025 на банківський картковий рахунок потерпілого ОСОБА_7 відкритий в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_11 , до якого мав повний доступ за допомогою привласненої банківської картки ОСОБА_7 , після чого розпорядився грошовими коштами, якими заволодів шахрайським шляхом, за власним розсудом.
Окрім того, 19.04.2025, ОСОБА_4 , одержавши внаслідок скоєння кримінального правопорушення грошові кошти в сумі 44 000 гривень з числа перерахованих з 05 год. 55 хв. до 10 год. 26 хв. 19.04.2025, від введених в оману потерпілих юридичних осіб: ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»; ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», достовірно розуміючи, що зазначені грошові кошти в сумі 44 000 гривень, отримані ним внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення, діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Охтирка, Сумської області, переслідуючи мету легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, маючи у розпорядженні власну банківську картку № НОМЕР_13 IBAN № НОМЕР_14 емітовану ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК», на його ім`я, на яку здійснив із ним наступні фінансові операції:
- 19.04.2025 о 11 год. 17 хв. переказав на банківський рахунок АТ "ТАСКОМБАНК" НОМЕР_15 в сумі 450 гривень;
- 19.04.2025 о 11 год. 29 хв. переказав на банківський рахунок АТ "ПУМБ" НОМЕР_16 в сумі 6000 гривень;
а також за допомогою банківської картки № НОМЕР_11 емітованої АТ «Ощадбанк», якою заволодів у потерпілого ОСОБА_7 , на яку перераховував грошові кошти отримані внаслідок шахрайських дій в ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», зняв у банкоматі самообслуговування по вул. Широкій в м. Охтирка, Сумської області грошові кошти в сумі 2200 грн. У такий спосіб ОСОБА_4 з моменту отримання від потерпілих юридичних осіб грошових коштів у сумі 44 000 гривень на банківську картку потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_11 емітованої АТ «Ощадбанк» та подальшого їх переведення на власну банківську картку № НОМЕР_13 емітовану ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК», а також при отриманні грошових коштів, якими незаконно заволодів, у вигляді готівкових коштів з банкомату самообслуговування, набув, володів, використав та розпорядився майном, одержаним злочинним шляхом, у тому числі шляхом здійснення вищевказаних фінансових операцій з таким майном, таким чином легалізував майно, (грошові кошти), які одержав внаслідок скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Окрім цього, встановлено, що у вечірній час 16.06.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , серед іншого, виявив у викраденій барсетці з особистими речами потерпілого ОСОБА_9 , належний потерпілому документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_17 видане 20.05.2025 ТСЦ №5943 на ім`я ОСОБА_9 , пластикову банківську картку належну ОСОБА_9 емітовану АТ «Універсал Банк» № 5375414126888816. 
У подальшому у зазначений час та місці, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що посвідчення водія ОСОБА_9 є важливим особистим документом, який засвідчує важливі факти та події в житті людини, втрата якого істотно ускладнює реалізацію її прав, свобод та законних інтересів і потребує значних зусиль для відновлення, з метою використання його з в особистих інтересах, вилучив з барсетки викраденої у потерпілого ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_17 видане 20.05.2025 ТСЦ № 5943 на ім`я ОСОБА_9 , тим самим протиправно заволодів ними шляхом привласнення, залишив посвідчення водія при собі, яким в подальшому розпорядився в особистих інтересах. 
Окрім того, встановлено, що при вказаних вище обставинах, у вечірній час 16.06.2025, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне приховування та привласнення офіційного документа в особистих інтересах, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», вилучив з попередньо викраденої барсетки потерпілого ОСОБА_9 , належну ОСОБА_9 пластикову банківські картку емітовану АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_18 , що є офіційним документом, після чого залишив банківську картку при собі, умисно приховав їх та в подальшому протиправно заволодів нею шляхом привласнення, якою у подальшому розпорядився на власний розсуд з корисливих мотивів. 
Продовжуючи свою злочину діяльність, 01.07.2025, приблизно о 09 год. 20 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на пров. Штагера в м. Охтирка Сумської області, побачив свого знайомого військовослужбовця ОСОБА_10 , який приїхав на автомобілі, яким користується, марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 . Після цього ОСОБА_4 підійшов до зазначеного автомобіля, який був припаркований на автостоянці поблизу багатоквартирного будинку № 1 по пров. Штагера, м. Охтирка, Сумської області, за кермом якого перебував ОСОБА_10 та сів до салону автомобіля на переднє пасажирське сидіння. У подальшому ОСОБА_4 під час розмови з ОСОБА_10 у салоні автомобіля попросив ОСОБА_10 відвезти його у своїх справах. Однак, ОСОБА_10 відмовив у проханні ОСОБА_4 та попросив його залишити автомобіль, на що ОСОБА_4 не погодився та продовжив перебувати в салоні автомобіля. Після цього ОСОБА_10 вийшов з автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , залишивши у ньому на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_4 та пішов до п`ятого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , де проживає його товариш ОСОБА_11 . 
У цей час, а саме 01.07.2025, приблизно о 09 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який залишився в салоні автомобіля один, користуючись тим, що водій ОСОБА_10 вийшов з автомобіля та пішов до будинку, а також залишив ключі від автомобіля у замку запалювання, виник злочинний намір направлений на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 . З метою реалізації свого злочинного наміру, діючи навмисно, повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідки, не маючи ні дійсного, ні гаданого права на користування вказаним автомобілем, ОСОБА_4 у зазначений час та місці пересів з пасажирського сидіння на місце водія автомобіля, що був припаркований на майданчику поблизу під`їду №5 багатоквартирного будинку № 1 по пров. Штагера, м. Охтирка, Сумської області, та за допомогою ключа запалювання привів у дію двигун зазначеного автомобіля та поїхав на ньому у своїх справах на вулицю Київську м. Охтирка, а потім до магазину «Ізюминка» по вул. Армійській, 79, м. Охтирка, Сумської області, чим вчинив незаконне заволодіння автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що належить ОСОБА_10 , припинивши незаконне використання автомобіля лише помітивши переслідування екіпажем службового автомобіля поліції. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вказаних злочинах визнав себе винним повністю, підтвердивши, що вчинив його при обставинах, викладених вище, у вчиненому розкаюється. При цьому пояснив, що 03.12.2025 близько 16 год. 00 хв. зайшов до гуртожитку м. Охтирка вул. Київська, 94, у приміщенні біля вікна стояв велосипед, вирішив взяти та в подальшому запропонував  ОСОБА_12 купити за 2000 грн, кошти витратив на власні потреби. 18.04.2024 десь о 22 год. 00 хв. у під`їзді по вул. Київській, 94 в гуртожитку м. Охтирка на 7 поверсі побачив ОСОБА_13 , який сидячи спав, вирішив забрати з нього барсетку і з лівої руки зняв електронний годинник, у барсетці були ключі, гаманець з коштами, телефон, ніж, пластикові картки, Конституція України, у подальшому в онлайн-режимі через банки оформив кредити на ім`я ОСОБА_13 : два рази по 20 000 грн, 4 000 грн, 2000 грн, точно не пам`ятає, кредитні гроші прийшли на картку ОСОБА_12 , частину грошей відправив своєму товаришу, а частину потратив на свої потреби, в обвинувальному акті зазначено все вірно. Окрім того, 16.06.2025 десь о 16 год. 00 хв. влітку приїхав на річку. На березі річки Ворскла стояли три мопеди. На одному з них побачив барсетку чорного кольору, скористався цим моментом і витягнув з барсетки 4 000 грн, 50 доларів та 50 євро, навушники, посвідчення водія, кошти витратив на власні потреби. Окрім того, 01.07.2025 десь о 09 год. 00 хв. побачив біля військової частини в. м. Охтирка свого знайомого ОСОБА_14 , який був на автомобілі ВАЗ 2108, попросив його довезти додому, але він відмовив, потім ОСОБА_15 пішов до свого знайомого, у цей час він пересів на водійське сидіння і поїхав, доїхав до магазину «Ізюмінка» і пішов, а потім повідомив ОСОБА_16 , щоб він забрав свій автомобіль. Заявлені цивільні позови визнає, зазначив, що буде відшкодовувати завдані збитки.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав клопотання про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, просить цивільний позов задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Представник потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» ОСОБА_17 у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового розгляду без його участі.
Інші потерпілі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про проведення судового розгляду кримінального провадження. 
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України,  суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати:
за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану;
за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;
за ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційних документів, а так само їх умисне приховування, вчинене з корисливих мотивів;
за ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом; 
за ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем;
за ч. 1 ст. 182 КК України - незаконному зберіганні, використанні та поширенні конфіденційної інформації про особу; 
за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно;
за ч. 1 ст. 209 КК України - набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.
При призначенні обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання згідно зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 209 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи обставини справи, відсутність тяжких наслідків та обставин, дані про особу обвинуваченого, який має молодий вік, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, а також те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської від 26 лютого 2025 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна, беручи до уваги думку прокурора щодо виду та міри покарання, думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , викладену в письмових заявах, які щодо міри покарання поклалися на розсуд суду, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання, передбаченого санкціями: ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки злочин вчинений 03.12.2024 обвинуваченим ОСОБА_4 до постановлення вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2025, а також за ч. 2 ст. 289 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансами та банківською діяльністю та з конфіскацією майна та з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 357 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України, ч. 1 ст. 361 КК України, ч. 1 ст. 182 КК України, у виді пробаційного нагляду, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначивши покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.
В рамках кримінального провадження було заявлено цивільний позов представником потерпілого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ОСОБА_18 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів у розмірі 23895,00 грн. Вимоги за цивільним позовом вмотивовані тим, що ОСОБА_4 шахрайським шляхом, використовуючи документи ОСОБА_7 , отримав кредит за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума якого за договором з урахуванням процентів складає 23895 гривень, які просив стягнути з обвинуваченого.
Також у кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого. Просив стягнути матеріальну шкоду на суму 67782,15 гривень та моральну шкоду 100 000 гривень. Крім того, просив зобов`язати обвинуваченого сплатити грошові кошти по кредитам, нараховані відсотки та пеню, отримані ним на ім`я ОСОБА_7 у кредитних установах ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 4400 гривень, «ТОВ «Авентус Україна» на суму 20000 гривень, ТОВ «Оптимальні кредити» на суму 2300 гривень, ТОВ «Лінеура Україна» на суму 20000 гривень, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на суму 4000 гривень, а всього на загальну суму 50700 гривень. 
Свої вимоги ОСОБА_7 мотивує тим, що своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав йому матеріальної шкоди, викравши у нього телефон Samsung Galaxy M32 6/128 GB, вартістю 6798 гривень, захисний чехол, вартістю 179 гривень,  гроші з гаманця, сума яких становить 8317,88 гривень, смарт - годинник, вартістю 1299 гривень, здійснив операцію по безготівковому перерахунку коштів з його банківської карти «Приват» на загальну суму 31612,80 гривень, здійснив операцію по безготівковому перерахунку коштів з його банківської карти «Ощад» на суму 16715 гривень. Також зазначає, що через викрадення документів, а саме: паспорта громадянина України, посвідчення водія, у ОСОБА_7 виникла необхідність у відновленні зазначених документів, що потягло за собою збитки, а саме: відновлення паспорта громадянина України коштувало йому 592 гривень, посвідчення водія – 608 гривень, всього на суму 1200 гривень. Крім того вказує, що через шахрайські дії ОСОБА_4 , він поніс матеріальні збитки на звернення до адвоката за правничою допомогою по складанню листів у фінансові установи, на суму 2000 гривень, а також на послуги «Укрпошти» на надсилання листів до фінансових установ на суму 840 гривень. Таким чином матеріальна шкода склала 67782,15 гривень.
В обґрунтування моральної шкоди, яку ОСОБА_7 оцінює в 100 000 гривень, зазначає, що через дії ОСОБА_4 було порушено нормальний спосіб життя потерпілого та життя його дружини. Так потерпілий вказує, що обвинувачений надсилав повідомлення його дружині, вимагав кошти в сумі 50000 гривень за повернення документів, надсилав повідомлення його дружині з погрозами фізичної розправи, через викрадення коштів ОСОБА_4 , потерпілий та його сім`я були позбавлені нормального існування. Через шахрайські дії обвинуваченого ОСОБА_7 отримував постійні телефонні дзвінки представників фінансових установ з вимогою повернення кредитних коштів, його кредитна історія погіршилася, кредитні ліміти на банківських картках були заблоковані, він був позбавлений можливості придбання товарів та послуг через розтермінування в банківських установах, був вимушений витрачати свій власний час та гроші на відновлення документів, банківських карток та сім-карток операторів «Київстар» та «Водофон». ОСОБА_4 використовував аккаунти соціальних мереж ОСОБА_7 для отримання шахрайським шляхом грошей від друзів та колег потерпілого, потерпілий втратив фотографії та відео файли, телефонні номери, тобто усю цінну для нього інформацію, яка зберігалася у телефоні, які були викрадені разом з телефоном. Все це призвело до погіршення сну та фізико-емоційного стану ОСОБА_7 з викладених підстав просив позов задовольнити. 
При розгляді цивільних позовів суд дійшов висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Право на відшкодування шкоди в кримінальному провадженні буде реалізовано тільки в тому разі, якщо шкода заподіяна безпосередньо кримінальним правопорушенням, тобто якщо між шкодою і правопорушенням наявний прямий причинний зв`язок.
Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
Відповідно до ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів у сумі 23895 гривень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що ОСОБА_4 , використовуючи викрадені документи ОСОБА_7 , уклав договір № 5472641 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та отримав грошові кошти в сумі 20 000 гривень. За умовами договору ТОВ «Лінеура Україна» нарахувало проценти за користування кредитними коштами в сумі 2470 гривень та штрафні санкції за прострочення кредитних зобов`язань в сумі 1425 гривень. Суд вважає, що до стягнення підлягають тіло кредиту 20000 гривень та проценти 2470 гривень, а всього 22470 гривень. 
Разом з тим, шкода, яка зазначена в заявленому цивільному позові, виходить за межі шкоди, що завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» згідно з обвинувальним актом.
У ході розгляду кримінального провадження належними та допустимими доказами в межах висунутого обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та такими діями спричинив майнової шкоди, зокрема, потерпілому ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на суму 20000 гривень.
Отже, вказана сума і є матеріальною шкодою, яка безпосередньо завдана кримінальним правопорушенням. Таким чином, з обвинуваченого на користь ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20000 гривень.
При цьому, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з обвинуваченого відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2470 гривень та штрафні санкції за прострочення кредитних зобов`язань в розмірі 1425 гривень, оскільки зазначені нарахування не є прямою шкодою, завданою кримінальним правопорушенням та виходять за межі пред`явленого обвинувачення, а підстав для застосування ч. 2 ст. 253 ЦК України до даних правовідносин судом не встановлено. Відтак цивільний позов підлягає до часткового задоволення.
Вирішуючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Надаючи оцінку доводам потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. 
Потерпілим заявлено, що діями обвинуваченого йому було завдано матеріальну шкоду на суму 67782,15 гривень. Проте, на підтвердження своїх вимог ним було надано копію видаткової накладної від 14.10.2021, відповідно до якої ОСОБА_7 придбав мобільний телефон Samsung Galaxy M32 6/128 GB, вартістю 6798 гривень та старт-годинник марки «Xiaomi» модель Redmi Watch 3 Active Black (995312), вартістю 1299 гривень, виписки з банківських рахунків по здійсненню операцій по безготівковому перерахунку коштів його банківської карти «Приват» на загальну суму 31612,80 гривень та здійснення операцій по безготівковому перерахунку коштів з його банківської карти «Ощад» на суму 16715 гривень, а також підтвердження надсилання «Укрпоштою» листів на адреси фінансових установ щодо кредитних договорів, укладених від його імені. Сума викрадених грошей з гаманця ОСОБА_7 склала 8317,88 гривень, що не заперечував і обвинувачений.
Суд не бере до уваги надані цивільним позивачем докази щодо вартості викрадених телефону та смарт – годинника в сумі 6798 гривень та 1299 гривень відповідно, оскільки як визначено експертизою № СЕ-19/119-25/7851-ТВ від 15.05.2025, вартість телефону становить 4023 грн, а вартість старт-годинника – 1182 гривень. 
Суд погоджується, що збитки, завдані потерпілому ОСОБА_7 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягають задоволенню в частині стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди. Разом з тим, суд не погоджується із заявленим до стягнення розміром матеріальної шкоди.
Вимоги про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрат на відновлення документів, витрат на відправлення листів до фінансових установ, в яких обвинуваченим були оформлені кредитні зобов`язання на ім`я ОСОБА_7 , зазначені вимоги суд вважає необґрунтованими, а тому вважає, що вони не підлягають задоволенню.
Вимога про стягнення суми викрадених грошей з гаманця ОСОБА_7 , яка становить 8317,88 гривень (зазначений розмір не заперечується обвинуваченим).
Щодо позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_4 сплатити грошові кошти за кредитами, нараховані відсотки та пеню, отримані обвинувачним на ім`я позивача ОСОБА_7 від ряду кредитних установ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такого стягнення з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 7 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (у редакції, чинній станом на 27 травня 2022 року; далі - Положення № 705), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.
Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок (пункт 8 розділу VI Положення № 705).
Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, які він не виконував або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Виходячи з вищевикладеного, потерпілими в кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 190 КК України визнано саме фінансові установи, яким відповідно до обвинувального акту і завдано матеріальної шкоди в розмірі тіла кредиту. При цьому, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у даному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов. Інші потерпілі фінансові установи не позбавлені можливості звернутися з позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, після набрання вироком законної сили.
Матеріальна шкода, яка зазначена в заявленому цивільному позові, виходить за межі шкоди, що завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 згідно з обвинувальним актом. У ході розгляду кримінального провадження належними та допустимими доказами в межах висунутого обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 43642,88 грн. Отже, вказана сума і є матеріальною шкодою, яка безпосередньо завдана кримінальним правопорушенням. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 43642,88 гривень.
Вирішуючи питання про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди, суд виходить з такого.
За приписами ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.
Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_7 завдано моральних страждань у зв`язку з наявністю переживань з приводу вчиненого відносно нього правопорушення, що порушило нормальний життєвий ритм обставинами, на які він посилається у цивільному позові, тобто потерпілому ОСОБА_7 заподіяно моральну шкоду, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди є законними.
Разом з тим, суд не погоджується з розмірами вимог про стягнення моральної шкоди, які заявлено потерпілим, а саме 100 000 грн. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, і з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що слід стягнути з обвинуваченого 20 000 грн моральної шкоди.
На підставі ст. 124 КПК України зі ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судових експертиз, у розмірі 6937,80 грн.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Речовий доказ: велосипед чорного кольору із написами на рамі велосипеду «discovery», «amulet» 27.5, який відповідно до зберігальної розписки перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_5 – після набрання вироком законної сили підлягають залишенню в розпорядженні ОСОБА_5 .
Речовий доказ: велосипедний замок з цифровим кодом, коричневого кольору, без пошкоджень, який відповідно до квитанції № 002135 перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили підлягає поверненню в розпорядження ОСОБА_5 .
Речовий доказ: дерев`яний фрагмент коробу дверей, який відповідно до квитанції № 002135 перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили підлягають знищенню.
Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 2108, державні номерні знаки НОМЕР_20 , червоного кольору, який відповідно до зберігальної розписки перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_10 – після набрання вироком законної сили підлягає залишенню в розпорядженні ОСОБА_10 .
Речові докази: чохол з водійського сидіння автомобіля марки ВАЗ 2108, державні номерні знаки НОМЕР_19 , що вилучений та запакований до спец-пакету НПУ №WAR1697679 (квитанція 002291); ручку перемикання передач, чорного кольору, з автомобіля марки ВАЗ 2108, державні номерні знаки НОМЕР_19 , що запакована до спец-пакету НПУ №PSP2480723, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили підлягають поверненню в розпорядження ОСОБА_10 .
Речові докази: папілярні лінії на трьох відрізках липкої стрічки-скотч, що перенесені на аркуш паперу та запаковані до паперового конверту № 1, змиви на бинт з руля автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 2, змиви на бинт з панелі приладів автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту №3, змиви на бинт з автоматичної коробки перемикання передач автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 4, змиви на бинт з водійських дверцят автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 5, змиви на бинт з пасажирських дверей автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_21 , що запаковані до паперового конверту № 6, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили підлягають знищенню.
Речові докази: посвідчення водія номер НОМЕР_22 на ім`я ОСОБА_9 ; студентський квиток, виданий Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_23 ; банківську картку відкриту в АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_18 термін дії 12/29, CVV 738, які відповідно до зберігальної розписки перебувають на відповідальному зберіганні ОСОБА_9 – після набрання вироком законної сили підлягають залишенню в розпорядженні ОСОБА_9 .
Речові докази: буклет синього кольору з написом «Конституція України», запаковано до спец. пакету № SUD207273; фрагменти складного ножа у кількості 4 шт. з нашаруванням ЛФП чорного кольору, запаковано до пакету № SUD2072730, які відповідно до квитанції № 002238 перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили підлягають поверненню ОСОБА_7 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешти майна, накладені ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2025 року в справі № 583/1439/25 (провадження № 1-кс/583/449/25), ухвалою слідчого судді від 01 липня 2025 року в справі № 583/2892/25 (провадження № 1-кс/583/904/25), ухвалою слідчого судді від 07 липня 2025 року в справі № 583/2985/25 (провадження № 1-кс/583/926/25), ухвалою слідчого судді від 21 травня 2025 року в справі № 583/2083/25 (провадження № 1-кс/583/672/25) – підлягають скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349,370,373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч.1 ст. 182, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, і призначити йому за цим Законом покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України – у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років ;
за ч. 2 ст. 289 КК України – у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці з конфіскацією майна;
за ч. 1 ст. 357 КК України – у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік;
за ч. 3 ст. 357 КК України – у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців;
за ч. 1 ст. 361 КК України – у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1 (один) місяць;
за ч. 1 ст. 182 КК України – у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 3 (три) місяці;
за ч. 2 ст. 190 КК України – у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
за ч. 1 ст. 209 КК України – у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з фінансами та банківською діяльністю на строк 2 (роки) та з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки злочин вчинено 03.12.2024 до постановлення попереднього вироку, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2025, у виді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років .
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з фінансами та банківською діяльністю, строком 2 (два) роки та з конфіскацією майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2025 та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці з позбавленням права займати посади, пов`язані з фінансами та банківською діяльністю, строком 2 (два) роки та з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» матеріальну шкоду в розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок), відмовивши в іншій частині цивільного позову.
Цивільний позов ОСОБА_7 – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 43642,88 грн (сорок три тисячі шістсот сорок дві гривні 88 копійок) та моральну шкоди в розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок), а всього – 63642,88 грн (шістдесят три тисячі шістсот сорок дві гривні 88 копійок), відмовивши в іншій частині цивільного позову.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судових експертиз, у розмірі 6937,80 грн (шість тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 80 копійок).
Скасувати арешти майна, накладені ухвалою слідчого судді від 07 квітня 2025 року в справі № 583/1439/25 (провадження № 1-кс/583/449/25), ухвалою слідчого судді від 01 липня 2025 року в справі № 583/2892/25 (провадження № 1-кс/583/904/25), ухвалою слідчого судді від 07 липня 2025 року в справі № 583/2985/25 (провадження № 1-кс/583/926/25), ухвалою слідчого судді від 21 травня 2025 року в справі № 583/2083/25 (провадження № 1-кс/583/672/25).
Речовий доказ: велосипед чорного кольору із написами на рамі велосипеду «discovery», «amulet» 27.5, який відповідно до зберігальної розписки перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_5 – після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні ОСОБА_5 .
Речовий доказ: велосипедний замок з цифровим кодом, коричневого кольору, без пошкоджень, який відповідно до квитанції № 002135 перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили повернути в розпорядження ОСОБА_5 .
Речовий доказ: дерев`яний фрагмент коробу дверей, який відповідно до квитанції № 002135 перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили знищити.
Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 2108, державні номерні знаки НОМЕР_20 , червоного кольору, який відповідно до зберігальної розписки перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_10 – після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні ОСОБА_10 .
Речові докази: чохол з водійського сидіння автомобіля марки ВАЗ 2108, державні номерні знаки НОМЕР_19 , що вилучений та запакований до спец-пакету НПУ №WAR1697679 (квитанція 002291); ручку перемикання передач, чорного кольору, з автомобіля марки ВАЗ 2108, державні номерні знаки НОМЕР_19 , що запакована до спец-пакету НПУ №PSP2480723, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили повернути в розпорядження ОСОБА_10 .
Речові докази: папілярні лінії на трьох відрізках липкої стрічки-скотч, що перенесені на аркуш паперу та запаковані до паперового конверту № 1, змиви на бинт з руля автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 2, змиви на бинт з панелі приладів автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 3, змиви на бинт з автоматичної коробки перемикання передач автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 4, змиви на бинт з водійських дверцят автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_19 , що запаковані до паперового конверту № 5, змиви на бинт з пасажирських дверей автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_21 , що запаковані до паперового конверту № 6, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили знищити.
Речові докази: посвідчення водія номер НОМЕР_22 на ім`я ОСОБА_9 ; студентський квиток, виданий Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_23 ; банківську картку відкриту в АТ «Універсал Банк» за № НОМЕР_18 термін дії 12/29, CVV 738, які відповідно до зберігальної розписки перебувають на відповідальному зберіганні ОСОБА_9 – після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні ОСОБА_9 .
Речові докази: буклет синього кольору з написом «Конституція України», запаковано до спец. пакету № SUD207273; фрагменти складного ножа у кількості 4 шт. з нашаруванням ЛФП чорного кольору, запаковано до пакету № SUD2072730, які відповідно до квитанції № 002238 перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області – після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя         ОСОБА_1