ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 червня 2026 року справа №200/6692/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Блохіна А.А., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі № 200/6692/25 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом Акермана Олега Матвійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Акерман Олег Матвійович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії щодо нарахування пенсії в твердому розмірі, протиправною бездіяльність щодо неврахування заробітної плати для розрахунку розміру пенсії, протиправною бездіяльність щодо неврахування всього стажу зазначеного в трудовій книжці, протиправною бездіяльність щодо неврахування пільгового стажу, періоду навчання, понаднормативного стажу, надбавки як дитині війни, непроведення індексації, невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;
- зобов`язати перерахувати розмір пенсії в порядку, передбаченому ст.ст. 27, 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням заробітної плати для розрахунку розміру пенсії, всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, пільгового стажу, періоду навчання, понаднормативного стажу, надбавки, як дитині війни, з проведенням індексації пенсії, виплатити компенсацією втрати часини доходу з 07.10.2009 року по дату фактичної виплати боргу та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно неврахування до пільгового стажу за Списком №1 позивачу періоду роботи з 20.12.1982 по 12.07.1993 року, до загального страхового стажу: період навчання з 01.09.1959 по 02.05.1962 року, період роботи з 14.08.1972 по 13.08.1978 року, а також відсутність нарахування та встановлення до загального розміру його пенсії щомісячне підвищення як дитині війни;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати до пільгового стажу за Списком №1 позивача період роботи з 20.12.1982 по 12.07.1993 року, до загального страхового стажу: період навчання з 01.09.1959 по 02.05.1962 року, період роботи з 14.08.1972 по 13.08.1978 року, а також нарахувати та встановити до його загального розміру пенсії щомісячне підвищення як дитині війни, з урахуванням висновків суду по цій справі, а також висновками раніше викладеними у рішеннях Донецького окружного адміністративного суду у справах № 200/17428/21 та № 200/4383/23. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального, процесуального права.
Апелянт вважає, що надання уточнюючої довідки та документів, що підтверджують атестацію робочих місць, є необхідною умовою для зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу, оскільки записи в трудовій книжці та інші документи, наявні в пенсійній справі, містять не повні відомості щодо умов праці та характеру роботи позивача.
Щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1959 по 02.05.1962 та періоду роботи з 14.08.1972 по 13.08.1978.
В копії трудової книжки від 19.02.1963 наявне виправлення в даті прийому на роботу (виправлено на 14.08.1978), що є порушенням вимог Інструкції № 58 та Інструкції № 162. Даний період роботи позивача потребує документального уточнення, проте, відповідна довідка надана не була.
Із заявою про перерахунок пенсії позивач у встановленому законом порядку до органів Фонду не звертався, документи про період навчання, не надавав. В матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують, що позивач є недієздатною особою чи особою, дієздатність якої обмежена. Отже, правові підстави для врахування диплому № 633516, наданого представником позивача, відсутні.
Щодо встановлення щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни.
Документи, які засвідчують належність ОСОБА_1 до категорії дітей війни, в матеріалах пенсійної справи відсутні.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як встановлено судом в рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4383/23 від 14 вересня 2023 року, ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , постійно проживає в країні Ізраїль.
Згідно з посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 21.04.1995, ОСОБА_1 з 16 лютого 1995 року довічно призначена пенсія за віком (Список №1).
16 серпня 2022 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/17428/21 частково задоволені позовні вимоги позивача: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не поновлення та невиплати пенсії позивачу; зобов`язано відповідача поновити виплату пенсії за віком позивача з 07.10.2009 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником за довіреністю.
04 квітня 2023 року представник позивача В. Богач звернулась до Пенсійного фонду України із запитом щодо розміру поновленої пенсії ОСОБА_1 
10 квітня 2023 року Пенсійний фонду України листом №2800-030102-8/19229 повідомив, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії, поновлюється в розмірі, що склався станом на дату припинення виплати пенсії, якщо інше не передбачено рішенням суду.
22 травня 2023 року задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю у справі №805/17458/21.
11 червня 2023 року представник позивача Акерман О.М. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про виплату компенсації втрати частини доходу, перерахунок розміру пенсії та повідомити його про дату та спосіб виплати пенсії.
06 серпня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом №14920-13701/А-02/8-0500/23 повідомило, що загальна сума доплати позивачу з 01.10.2009 по 30.06.2023 складає 89654,71 гривень, 544,00 гривень за кожний місяць, для проведення виплати пенсії на банківську установу позивачу необхідно надати заяву з актуальними реквізитами. Виплата компенсації рішенням суду не передбачена. 
[…].
А тому, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що оскільки позивачу поновлена виплата пенсії за віком, відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків з дати поновлення, незалежно від того, виплата пенсія поновлена добровільно чи за рішенням суду.
Пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.
Як було встановлено судом, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу, що підтверджується розпорядженнями, проте зазначені протоколи містили графу Особливості, в якій зазначено Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 07.10.2009 по довічно; призначення за рішенням суду – з 07.10.2009 по довічно.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 року у справі №200/17428/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії за віком позивачу з 07.10.2009.
На виконання рішення суду від 16.08.2022 у справі №200/17428/21, відповідачем поновлено виплату пенсії, яке містить, зокрема, графу Особливості, в якій зазначено Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. – з 07.10.2009 по довічно; призначення за рішенням суду – з 07.10.2009 по довічно. Загальна сума до виплати за період з 07.10.2009 по 30.06.2023 склала 89654,71 гривень, по 544,00 гривень за кожен місяць.
Суд звертає увагу, що рішення суду від 16.08.2022 у справі №200/17428/21 не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам.
Таким чином, при поновленні позивачеві пенсії та здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм., що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 07.10.2009.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 200/4383/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволено.
Визнао протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі № 200/4383/23 - змінено. В абзаці першому резолютивної частини рішення слова “задовольнити повністю” замінено словами “задовольнити частково”.
В абзаці третьому резолютивної частини рішення слова “з компенсацією втрати частини доходів” - виключено. В іншій частині рішення суду - залишено без змін. 
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4383/23 від 03.12.2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - задоволено. Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/4383/23 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі №200/4383/23 у тримісячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили. Попередити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду. 
В мотивувальній частині ухвали зазначено: “Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача зі зверненням від 22.10.2025 року №ВЕБ-05001-Ф-С-25-244384, в якому просив, зокрема, повідомити підстави не виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі №200/4383/23 та не врахування доплат за віком.
Головне управління на вказане звернення надало відповідь листом від 19.11.2025 року №52128-47044/Ю-02/8-0500/25, відповідно до якої Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду та з 07.10.2009 проведено перерахунок пенсії. Заборгованість, нараховану на виконання рішення суду за період з 07.10.2009 по 30.11.2024 у сумі 150384,24 грн виплачено у жовтні 2025 року на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ “Ощадбанк”.
Суд встановив на підставі наявної в матеріалах заяви копії розпорядження про перерахунок пенсії від 15.09.2025 року, що загальний розмір призначеної пенсії з 01.11.2024 року становить 2361 грн, яка складається з таких складових: розмір пенсії за віком (ст. 27) – 0 грн, доплата до пенсії при неповному стажі (ст. 28 ч. 3) – 1991,11 грн, доплата до мінімальної пенсійної виплати (2361) – 369,89 грн.
При цьому, в матеріалах заяви також міститься розрахунок пенсії з 01.11.2025 року, до якого до вищезазначених складових додано доплату на індексації ЗП при неповному СС – 107 грн, компенсаційна виплата 80-ти річним (500 + 1,14) – 570 грн.
Так, у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі №200/4383/23 зазначено, зокрема, що при поновленні позивачеві пенсії та здійсненні перерахунку відповідач безпідставно встановив особливість “Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.”, що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV.
Таким чином, станом на дату розгляду заяви про встановлення судового контролю рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі №200/4383/23 не є виконаним та доказів протилежного відповідач не надав, а зазначені вище обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі №200/4383/23, а тому суд дійшов висновку встановити контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду звіт про його повне виконання.”.
Обставини встановлені судом під час розгляду даної справи №200/6692/25.
Суд встановив, що представник позивача звернувся засобами Веб-порталу ПФУ з заявою від 25.12.2024 року, в якій просив повідомити підстави визначення позивача працюючим пенсіонером.
Відповідачем було надано відповідь від 20.01.2025 року, в якому він зазначив, що особливість “працює/не працює” не впливає на розмір пенсії. 
Представник позивача звернувся засобами Веб-порталу ПФУ з заявою від 12.07.2025 року, в якій просив повідомити підстави визначення середньомісячного заробітку для розрахунку розміру пенсії за віком "0"; здійснити запити для розрахунку середньомісячного заробітку; надіслати довідку про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії ОСОБА_1 , за період з 07.10.2009 року по липень 2025 року; надіслати виписку з 07.10.2009 року по липень 2025 року з протоколу про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії; пенсію виплачувати в АТ "Ощадбанк" відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам, зазначати " ОСОБА_2 "; повідомити дату та спосіб виплати.
Відповідачем було надано відповідь від 30.07.2025 року наступного змісту.
“Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 по справі №200/17428/21 зобов`язано Головне управління поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником за довіреністю. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 по справі №200/17428/21, ОСОБА_1 здійснено поновлення нарахування пенсії з 07.10.2009. 
У випадках, коли інше не зазначено у рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення виплати. Закон України “Про індексацію грошових доходів населення” визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України не проводиться. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 проживає в країні Ізраїль, пенсію поновлено та зафіксовано в твердому розмірі, оскільки інше не зазначено в рішенні суду. Встановлено, що стаж ОСОБА_1 обчислено на підставі наданих документів, та складає 21 рік 01 місяць 13днів. Заробіток враховано нульовим значенням, оскільки відсутні документи про заробітну плату, тому доплата за понаднормативний стаж не розраховується. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі №200/4383/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі. 
На виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії з 07.10.2009 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058) в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, а саме: з 01.10.2017 здійснено перерахунки “у зв`язку з осучасненням” та “у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму”. “Індексація заробітку”: з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024, що передбачено ч.2 ст. 42 Закону №1058. Індексацію пенсії ОСОБА_1 здійснено таким чином, показник середньої заробітної плати, який застосовувався при обчисленні пенсій у 2017 році – 3764.40 грн, збільшено на коефіцієнти індексації у 2019 році — 1,17 в сумі 4404.35 грн, у 2020 році – 1,11 в сумі 4888.83 грн, у 2021 році — 1,11 в сумі 5426.60 грн, у 2022 році – 1,14 в сумі 6186.32 грн, у 2023 році 1,197 і становить 7405.03 грн, у 2024 році – 1,0796 в сумі 7994.47 грн. - “У зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму”: з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2024 (копії розпоряджень додаються). 
Стосовно виплати пенсії на рахунок банківської установи АТ “Ощадбанк” повідомляємо наступне. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 по справі №200/17428/21, яке набрало законної сили 07.03.2023 (далі - Рішення суду), зобов`язано Головне управління “поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою, поданою представником за довіреністю. 
Головним управлінням з 07.10.2009 поновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 . У листопаді 2023 року проведено ОСОБА_1 нарахування доплати на виконання Рішення суду за період з 07.10.2009 по 30.11.2023 на визначений банківський рахунок, відкритий в АТ КБ “Приватбанк”, за заявою, поданою представником за довіреністю. 
Однак, АТ КБ “Приватбанк” повернуто перераховані пенсійні кошти на рахунок Пенсійного фонду України по причині “рахунок закритий за заявою власника”. У листопаді 2024 року проведено ОСОБА_1 нарахування доплати на виконання Рішення суду за період з 07.10.2009 по 30.11.2024 на визначений банківський рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ “Ощадбанк”, за заявою, поданою представником за довіреністю. Кошти АТ “Ощадбанк” повернуто на рахунок Пенсійного фонду України по причині невідповідності реквізитів пенсіонера по ПІБ. 
Таким чином, Рішення суду виконане Головним управлінням в частині виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою, поданою представником за довіреністю в межах компетенції та відповідно до покладених судом зобов`язань. Щодо поданої заяви про виплату пенсії через АТ “Ощадбанк” повідомляємо наступне. Відповідно до пункту 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (далі — Порядок №1596), яким визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам в уповноважених банках. Пунктом 10 Порядку №1596 визначено вичерпний перелік способів подання заяви, а саме, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) (далі - Заява) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
Заява також може прийматися органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку. Заява може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. Іншого, зокрема, подання Заяви за довіреністю, чинним законодавством не передбачено. Для надання заяви засобами вебпорталу пенсіонеру необхідно: авторизуватись в особистому кабінеті на вебпорталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП); в особистому кабінеті на вебпорталі у розділі “Щодо пенсійного забезпечення” необхідно обрати пункт “Внесення змін до електронної пенсійної справи” з подальшим вибором виду заяви “Виплата пенсії через установу банку”. До зазначеної заяви необхідно додавати окремими файлами скановані копії паспорту, РНОКПП та Заяву про виплату пенсії через банківську установу згідно п. 10 Порядку №1596 з реквізитами карткового рахунку у форматі IBAN, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізити). Тільки за таких умов заяви надходять до електронних пенсійних справ пенсіонерів для опрацювання спеціалістами органів Пенсійного фонду України. 
Водночас, звертаємо увагу, що подати заяву про виплату пенсії на рахунок АТ “Ощадбанк”, яка надана Вами до органів Пенсійного фонду України разом з запитом, ОСОБА_2 уповноважив саме працівника АТ “Ощадбанк”, який здійснив його ідентифікацію під час відкриття рахунку, до відповідного органу Пенсійного фонду України, що передбачено пунктом 10 Порядку №1596. Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Оскільки Рішенням суду зобов`язано Головне управління “поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ...”, тому електронна пенсійна справа сформована на ім`я ОСОБА_1 . Таким чином, відсутність “по батькові” у Заяві не є підставою для внесення змін у ПІБ заявника електронної пенсійної справи ОСОБА_1 . Дата виплати пенсії ОСОБА_1 буде встановлена Головним управлінням після отримання Заяви у спосіб визначений чинним законодавством України. На Вашу вимогу надаємо інформацію щодо розміру нарахованої пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 по справі №200/17428/21 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі №200/4383/23 та фактично виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по липень 2025 року у вигляді довідки.”.
Представник позивача звернувся через веб-портал ПФУ із заявою від 31.07.2025 року, в якій просив повідомити підстави незазначення всього стажу зазначеного в трудовій книжці та повідомити підстави неврахування періоду роботи за Списком №1 та виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 до дати фактичної виплати пенсії на визначений позивачем банківський рахунок.
Відповідачем було надано відповідь від 07.08.2025 року наступного змісту.
“Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 по справі №200/17428/21, яке набуло законної сили 07.03.2023 (далі - Рішення суду №1), зобов`язано Головне управління поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником за довіреністю. На виконання Рішення суду №1 ОСОБА_1 здійснено поновлення нарахування пенсії з 07.10.2009. 
У випадках, коли інше не зазначено у рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення виплати. Закон України “Про індексацію грошових доходів населення” визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України не проводиться. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 проживає в країні Ізраїль, пенсію поновлено та зафіксовано в твердому розмірі, оскільки інше не зазначено в Рішенні суду №1. 
Згідно із статтею 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
З 01.01.2004 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Види трудової діяльності, за період до 01.01.2004, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на пенсію, визначені статтею 56 Закону України від 05.11.1991 №1788 “Про пенсійне забезпечення” (далі – Закон №1788). 
Згідно із статтею 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. У разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтвердження наявного трудового стажу здійснюється у Порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), а саме: на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Також, згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). 
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Враховуючи зазначене, страховий стаж, обчислений відповідно до статті 24 Закону №1058 на підставі наданих документів, складає 21 рік 01 місяць 13днів. До страхового стажу згідно із записами в трудовій книжці від 19.02.1963 до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди: з 21.11.1964 по 19.10.1967 - військова служба, оскільки відсутні дата та номер військового квитку; з 14.08.1972 по 29.12.1978 - робота в Донецькому СУ №564 тресту “Донбассантехмонтаж”, оскільки наявне виправленні в даті прийому на роботу. 
Період роботи з 20.12.1982 по 12.07.1993 зараховано до страхового стажу на загальних підставах у зв`язку із відсутністю довідки, що уточнює пільговий характер роботи. Для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 : періоду навчання в технікумі з 1959 року по 1963 рік необхідно надати копію диплому або довідку про навчання (пункт 8 Порядку №637); періоду проходження військової служби - копію військового квитку або довідку територіального центру комплектування та соціальної підтримки (пункт 6 Порядку №637); періоду роботи з 14.08.1972 по 29.12.1978 - довідку про роботу (пункт 3 Порядку №637).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі №200/4383/23 (далі - Рішення суду №2) зобов`язано Головне управління провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону №1058 в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 по справі №200/4383/23 апеляційну скаргу Головного управління на Рішення суду №2 задоволено частково. Рішення суду №2 змінено: в абзаці першому резолютивної частини рішення слова “задовольнити повністю” замінено словами “задовольнити частково”; в абзаці третьому резолютивної частини рішення слова “з компенсацією втрати частини доходів” виключено. Зобов`язання щодо врахування вище зазначених періодів до страхового стажу та періоду роботи з 20.12.1982 по 12.07.1993 до пільгового стажу за Списком №1 в Рішенні суду №2 відсутні. 
На виконання Рішення суду №2 здійснено перерахунок пенсії з 07.10.2009 відповідно до Закону №1058 в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, а саме: з 01.10.2017 відповідно до пункту 44 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058; на виконання частини 2 статті 42 Закону №1058 та постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 “Питання проведення індексації пенсії у 2019 році”, якою затверджено “Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024. Таким чином, Рішення суду №1 та №2 виконані Головним управлінням в межах компетенції та відповідно до покладених судом зобов`язань.”.
Суд вважає необхідним зазначити, що питання нарахування пенсії позивачу в твердому розмірі, не проведення індексації, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам, суд в даній справі не розглядає, оскільки ці питання були вирішенні Донецьким окружним адміністративним судом під час розгляду справи №200/17428/21 яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не поновлення та невиплати пенсії позивачу та зобов`язано відповідача поновити виплату пенсії за віком позивача з 07.10.2009 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником за довіреністю; а також рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4383/23 яким з урахуванням змін внесених постановою Першого апеляційного адміністративного суду визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі.
Крім того, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4383/23 від 03.12.2025 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/4383/23 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі №200/4383/23 у тримісячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили. В мотивувальній частині ухвали було зазначено, що при поновленні позивачеві пенсії та здійсненні перерахунку відповідач безпідставно встановив особливість “Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.”, що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV. Таким чином, станом на дату розгляду заяви про встановлення судового контролю рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року у справі №200/4383/23 не є виконаним та доказів протилежного відповідач не надав. 
За п.2 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
З урахуванням вищенаведеного спірним питанням, з урахуванням позовних вимог позивача, є неврахування відповідачем заробітної плати для розрахунку розміру пенсії позивача, а також не врахування всього стажу зазначеного в трудовій книжці, не врахування пільгового стажу, періоду навчання, понаднормативного стажу, надбавки як дитині війни.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За статтею 8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно із ст. 1 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
За статтею 2 Закону №1788 за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина перша статті 92 Конституції України).
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За ч.1 ст.56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі ст. 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того. необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №439/1148/17.
За ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Відповідно до ч.2 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Судом під час розгляду справи №200/4383/23 було встановлено, що позивачу згідно з посвідченням № НОМЕР_2 , виданим 21.04.1995, з 16 лютого 1995 року довічно призначена пенсія за віком (Список №1).
На час призначення позивачу пенсії у редакції Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ (у редакції чинній станом на 13.03.1994 року) у відповідності до п. «а» ч. 1 ст.13 яким було визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Судом встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час призначення йому довічно пенсії, позивачу виповнилося 50 років, оскільки йому було призначено пенсію суд дійшов висновку, що він мав 10 років на роботах передбачених Списком №1 та загальний страховий стаж 20 років.
Відповідач у у відзиві зазначив наступне: - “З 07.10.2009 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058). […]. Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном. Із заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 до органів Фонду не звертався, довідку про заробітну плату, яка підтверджена первинними документами за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000, документи про період навчання, уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу роботи не надавав.”.
Суд не може погодитися із зазначеним відповідачем, оскільки з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача дата заповнення 19.02.1963 року, встановлено, що позивач з 20.12.1982 по 23.01.1983 прийнятий учнем гірника на гірничу діялнку №7 з повним робочим днем на підземних роботах (№ запису 31); з 24.01.1983 по 12.07.1993 року бу переведений електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем на підземних роботах гірничої ділянки, звідки був звільнений (№№ 32 та 33).
Слід зауважити, що посади на яких працював позивач (електрослюсар підземний) у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року та постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10). 
Суд встановив, що вищезазначений період був зарахований позивачу до його страхового стажу, що складає – 10 років 06 місяців 23 дні у відповідності до копії Форми РС-право.
В свою чергу у відповідності до приписів ч.3 ст.24 Закону України №1058-ІV, За кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Отже суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.12.1982 по 12.07.1993 року має бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 у загальному обрахуванні – 10 років 06 місяців 23 дні та додатково має бути зараховано позивачу до загального страхового стажу – 10 років 06 місяців 23 дні.
З урахуванням наведеного позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо зазначеного відповідачем у його відзиві: “В копії трудової книжки від 19.02.1963 наявний запис про період проходження строкової військової служби, який внесено в трудову книжку без посилання на дату та номер на підставі, якого його зроблено, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162. Інші документи про період проходження строкової військової служби в матеріалах пенсійної справи відсутні. […]. Період роботи з 14.08.1972 по 29.12.1978 до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано частково: з 14.08.1978 по 29.12.1978, оскільки дату прийому на роботу виправлено на 14.08.1978. Даний період потребує документального уточнення.”.
У своєму листі відповіді від 07.08.2025 року відповідач зазначив наступне: - “До страхового стажу згідно із записами в трудовій книжці від 19.02.1963 до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди: з 21.11.1964 по 19.10.1967 - військова служба, оскільки відсутні дата та номер військового квитку; з 14.08.1972 по 29.12.1978 - робота в Донецькому СУ №564 тресту “Донбассантехмонтаж”, оскільки наявне виправленні в даті прийому на роботу. […]. Для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 : періоду навчання в технікумі з 1959 року по 1963 рік необхідно надати копію диплому або довідку про навчання (пункт 8 Порядку №637); періоду проходження військової служби - копію військового квитку або довідку територіального центру комплектування та соціальної підтримки (пункт 6 Порядку №637); періоду роботи з 14.08.1972 по 29.12.1978 - довідку про роботу (пункт 3 Порядку №637).”.
Суд з наявної в матеріалах справи копії довідки РС-право сформованої по позивачу встановив, що дійсно вищезазначені періоди проходження позивачем військової служби, навчання та роботи не були зараховані позивачу до його страхового стажу.
Слід зазначити, що приписами ст.56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначено, що до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
У відповідності до приписів п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року для підтвердження військової служби, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки.
Суд встановив, що в трудовій книжці позивача міститься запис про службу в Радянській армії з 21.11.1964 по 19.10.1967 року та в графі “на підставі чого внесена запис” зазначено військовий квиток без зазначення його номеру та дати видачі, окрім цього даний запис внесено без надання йому порядкового номеру тобто міститься запис про роботу позивача №6 та запис про роботу №7.
В свою чергу, судом не встановлено, що позивач надавав відповідну копію військового квитка або іншого на підтвердження документу щодо періоду проходження ним військової служби, з урахуванням наведеного суд погоджується із відповідачем в частині не зарахування цього періоду до страхового стажу позивача.
У відповідності до приписів п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Судом встановлено, що разом із своїм зверненням від 31.07.2025 року, представник позивача надав відповідачу копію Диплому №633516, в якому зазначено, що диплом виданий позивачу в тому, що він у 1959 році поступив до Донецького політехнікуму Донецького Раднаргоспу та в 1963 році закінчив повний курс зазначеного технікуму за спеціальністю – водопостачання каналізація та очищення промстоків та рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 24.06.1963 року позивачу присвоєна кваліфікація технік-технолог. Дана копія була видана та завірена інспектором по кадрам Куйбишевського шахтобудівельного управління №3, в свою чергу трудова книжка позивача містить запис, що 03.05.1962 по 23.02.1963 року позивач був зачислений слюсарем-сантехніком 1 розряду для проходження виробничої практики та був звільнений із закінченням виробничої практики (№1 та №2), варто зазначити що період практики з 03.05.1962 по 23.02.1963 року був зарахований відповідачем до загального страхового стажу позивача.
Отже, період навчання позивача з 01.09.1959 по 02.05.1962 року підлягає зарахуванню відповідачем до його загального страхового стажу.
Щодо періоду роботи позивача частково йому зарахованого, а саме: з 14.08.1972 по 13.08.1978 року (оскільки період з 14.08.1978 по 29.12.1978 року був зарахований відповідачем позивачу), суд враховує наступне.
Трудова книжка позивача містить записи №16 та №18, відповідно до яких позивач прийнятий на посаду старшого прораба 4 ділянки, відповідач не зараховує даний період оскільки наявне виправлення в даті прийому на роботу, суд з цього приводу зазначає наступне.
Суд зазначає, на час внесення відповідних записів до трудової книжки та виправлень діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (надалі - Інструкція № 162).
За пунктом 1.2 Інструкції № 162 прийом на роботу без трудової книжки не допускається.
Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.
Суд зазначає, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 р. у справі №677/277/17.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 “Про трудові книжки працівників” відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Тобто, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
З урахуванням наведеного, період роботи позивача з 14.08.1972 по 13.08.1978 року підлягає зарахуванню відповідачем до страхового стажу позивача.
Щодо позовної вимоги позивача в частині доплати до пенсії надбавки як дитині війни, суд зазначає наступне.
Відповідач у своєму відзиві зазначив: - “Відповідно до статті 1 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” від 18.11.2004 № 2195-IV, який набрав чинності з 01.01.2006: дитина війни — особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.”, суд не може з цим погодитися, оскільки.
Правовий статус дітей війни і визначення основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки регулюється Законом України “Про соціальний захист дітей війни”.
Статтею 1 вищевказаного закону передбачено, що дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років; державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни.
З метою реалізації Закону України “Про соціальний захист дітей війни” наказом Міністерства праці та соціальної політики України №107 від 05.04.2006 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.
Відповідно до п. 2 вищевказаного порядку штамп за формою, наведеною у додатку, який проставляється у пенсійних посвідченнях, засвідчує належність особи до категорії дітей війни.
Згідно з постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 №8 За приписами статті 1 Закону від 18 листопада 2004 року №2195-IV дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Тобто до категорії дітей війни належать громадяни України, які народилися у період із 3 вересня 1927 року по 2 вересня 1945 року.
Для підтвердження статусу дитини війни у позивача судам необхідно встановити дату народження та належність до громадянства України.
З копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон встановлено, що позивач – ОСОБА_1 підпадає під категорію дітей війни, оскільки народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
В зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 має право на нарахування щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни.
З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. 
Стосовно доводів відповідача, що позивач з заявою про перерахунок пенсії до органів Фонду не звертався, суд ставиться критично, оскільки з дня поновлення виплати пенсії на підставі рішення суду, позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.
В свою чергу, представник позивача звертався із заявою від 31.07.2025 року, в якій порушував ці питання з приводу неврахування всього стажу зазначеного у трудовій книжці позивача додавши відповідні копії документів на підтвердження зазначеного, тому вважати відсутність звернення з порушених позивачем питань суд не вбачає підстав.
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно неврахування до пільгового стажу за Списком №1 позивачу періоду роботи з 20.12.1982 по 12.07.1993 року, до загального страхового стажу: період навчання з 01.09.1959 по 02.05.1962 року, період роботи з 14.08.1972 по 13.08.1978 року, а також відсутність нарахування та встановлення до загального розміру його пенсії щомісячне підвищення як дитині війни;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області врахувати до пільгового стажу за Списком №1 позивача період роботи з 20.12.1982 по 12.07.1993 року, до загального страхового стажу: період навчання з 01.09.1959 по 02.05.1962 року, період роботи з 14.08.1972 по 13.08.1978 року, а також нарахувати та встановити до його загального розміру пенсії щомісячне підвищення як дитині війни, з урахуванням висновків суду по цій справі, а також висновками раніше викладеними у рішеннях Донецького окружного адміністративного суду у справах № 200/17428/21 та № 200/4383/23. 
Щодо інших позовних вимог суд в описовій частині даного рішення зазначив, що питання нарахування пенсії позивачу в твердому розмірі, не проведення індексації, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам, суд в даній справі не розглядає, оскільки ці питання були вирішені Донецьким окружним адміністративним судом під час розгляду справи №200/17428/21, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не поновлення та невиплати пенсії позивачу та зобов`язано відповідача поновити виплату пенсії за віком позивача з 07.10.2009 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником за довіреністю; а також рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4383/23, яким, з урахуванням змін, внесених постановою Першого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі № 200/6692/25 за позовом Акермана Олега Матвійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 17 червня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

А.А. Блохін