Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.03.2026  	Справа №607/17047/24 Провадження №2/607/250/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,
позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника позивача, адвоката Бочана І. П.,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача, адвоката Кучмій М. Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із спільним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення відповідачами, за їх власний рахунок, самовільно встановленої металевої огорожі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку – квартири АДРЕСА_1 , та співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0036. Відповідачами у справі, які є сусідами позивачів, та власниками сусідньої земельної ділянки, створено перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні їх приватною земельною ділянкою шляхом встановлення металевої огорожі на відстані 60-70 см від стіни будинку позивачів. На неодноразові звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відповідачів з вимогою змістити огорожу в трьох геодезичних точках, згідно земельно-кадастрової документації, від стіни будинку на відстань 1,20 м, 1,47 м, 2,40 м, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечують такі вимоги в категоричній формі.
Отож, позивачі змушені були звернутися за захистом свого права до суду.
Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі №607/17047/24; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
02 листопада 2024 року в системі «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_3 – адвокатом Кучмій М. Я. сформовано клопотання про долучення доказів, яке судом вирішено по суті, ухвала занесена до протоколу судового засідання 06 листопада 2024 року.
05 грудня 2024 року судом задоволено клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про призначення судової земельно–технічної експертизи в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою; призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою судову земельно-технічну експертизу; проведення експертизи доручено експертам Тернопільського відділення Київського НДІСЕ; на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
07 березня 2025 року на адресу суду надійшов лист № 19/1422-4-24/22 від 03 січня 2025 року з клопотанням експерта Василя Олійника № 914/24-22 від 03 січня 2025 року про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, а відтак суд протокольно поновив провадження у справі.
Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документу у судовому засіданні 20 березня 2025 року, витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, поземельні книги на земельні ділянки з кадастровими номерами 6110100000:02:013:0066 та 6110100000:02:013:0036 (з обов`язковим вмістом каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки); у разі неможливості надання оригіналів запитуваної інформації, надати належним чином завірені копії. 
На виконання ухвали суду від Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 02 квітня 2025 року (зареєстровано судом 03 квітня 2025 року) надійшов лист № 9-19-0.211-1444/2-25, яким надано копії поземельних книг на земельні ділянки з кадастровими номерами 61110100000:02:013:0066 та 61110100000:02:013:0036, які були надіслані в розпорядження експерта.
29 жовтня 2025 року від Тернопільського відділення Київського НДІСЕ листом № 1598/1422-4-24/22 від 22 жовтня 2025 року на адресу суду направлено висновок експерта від 17 жовтня 2025 року № 914/24-22 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 607/17047/24, а відтак суд поновив провадження у справі про що постановив ухвалу від 03 листопада 2025 року.
Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 13 січня 2026 року, закрито підготовче судове засідання та призначено справу № 607/17047/24 до судового розгляду.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник – адвокат Бочан І. П. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, врахувавши висновки експерта. Вважають, що огорожу слід переносити вглиб ділянки відповідачів їх коштом по тих точках, які вказані експертом. Також позивачі та їх представник просили вирішити питання стягнення судового збору та вартості проведеної експертизи.
Відповідач ОСОБА_3 , його представник – адвокат Кучмій М. Я. позовні вимоги визнали, однак з метою уникнення непорозумінь у процесі виконання висновку експерта, просили його викликати для роз`яснень відстаней на які потрібно переносити огорожу.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав, поважних причин неявки не повідомляв, а відтак суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних доказів.
Експерт Олійник В. Л. в судовому засіданні підтримав складений ним висновок від 17 жовтня 2025 року № 914/24-22 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи. Пояснював, що відстань 0,42 м - це перенесення вглиб фіртки і воріт. Ця відстань зазначена для відновлення меж земельної ділянки 6110100000:02:013:0036, адже, щоб її фактично винести, потрібно відновити межові знаки і точку.
Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, експерта дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
За змістом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 387489760 від 19 липня 2024 року, квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності належить: 2/3 – ОСОБА_2 , 1/3 – ОСОБА_1 .
Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 725130, ОСОБА_1 на підставі Рішення виконкому Тернопільської міської ради від 23 лютого 2000 року № 168, є власником земельної ділянки 0,0141 га у межах згідно з планом, по АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки 611010000002030036. Опис меж: до Б – землі гр. ОСОБА_5 , до В – землі Тернопільської міської ради, до А – землі гр. ОСОБА_6 . Співвласником зазначеної земельної ділянки за змістом Додатку до цього Державного акту є ОСОБА_2 .
Кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_3 , складено у 2007 році КП «Земельно-кадастрове бюро»
05 вересня 2007 року працівники КП «Новий Світ» провели обстеження санітарного стану прибудинкової території буд. АДРЕСА_4 . При обстеженні виявлено наступне: прибудинкові території обох будинків знаходяться в задовільному санітарному стані; до буд. АДРЕСА_5 , який на правах особистої власності належить ОСОБА_7 , підведена вода і каналізація, тому потреби виливати відходи немає; в кв. ОСОБА_1 сирість на стіні викликана відсутністю жолобів і водостічних труб, які не передбачені у зв`язку із випуском шиферу і тому дощові води попадають під фундамент будинку; до буд. АДРЕСА_6 проведена добудова, яка виконана з відхиленням від проекту.
Заключна частина висновку № 2021 експертного земельно-технічного дослідження від 24 жовтня 2008 року, складеного експертом Тернопільського відділення КНДІСЕ О. В. Зубрицькою, містить наступну інформацію.
При обстеженні земельної ділянки АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 встановлено, що земельна ділянка на час складання висновку розташована в наступних межах: Від т. А до т. Б - 14,82 м; Від т. Б до т. В - 21,74 м; Від т. В до т. Д - 15,00 м - по стороні ВД - проходить межа; Від т. Д до т. А - 21,60 м. Загальна площа земельної ділянки АДРЕСА_8 , яка належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - 0,0331 га. При зіставленні результатів обмірних робіт та плану зовнішніх меж земельної ділянки, якою користується ОСОБА_8 , ОСОБА_4 встановлено, що фактичні межі цієї земельної ділянки не відповідають межам земельної ділянки, які зазначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 040475 від 25 травня 2004 року. У державному акті на право власності на земельну ділянку чітко зазначено розмір та довжини сторін земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Загальна площа складає - 0,0336 га. Тобто на час проведення дослідження земельна ділянка, що належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 зменшена на 30,00 кв. м. По даних інструментального обстеження встановлено, що наявні (фактичні) межові знаки між земельними ділянками ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (див. Додаток № 1, 2) по сторонам ГВ та ЄЕ не співпадають із межами земельних ділянок сторін, які зазначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 040475 від 25 травня 2004 року. 
Отож, експерт виснувала, що гр. ОСОБА_1 захопила частину земельної ділянки гр. ОСОБА_3 , яку представляється можливим визначити як спірну земельну ділянку та встановити належну межу між ділянками, відповідно до технічної документації, а також зазначити її схематично на додатку № 1, 2.
Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6100242192022 від 14 лютого 2022 року, наданого на заяву ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки: 6110100000:02:013:006, АДРЕСА_3 , цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа земельної ділянки, гектарів – 0,0336, дата державної реєстрації земельної ділянки – 31 серпня 2021 року. Частка у спільній власності: ОСОБА_3 – , ОСОБА_4 – . Додатком до цього Витягу є кадастровий план земельної ділянки, де в описі меж вказується, що від Г до Д ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кад. № 6110100000:02:013:002.
Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300052468 від 17 лютого 2022 року, наданого на підставі заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , земельна ділянка, площею 0,0336 га, кадастровий номер № 6110100000:02:013:0066, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 – , про що також є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313242969 від 25 жовтня 2022 року, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку ТР 040475 від 25 травня 2004 року, який видано ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 грудня 2003 року № 7936, про те, що останній є власником земельної ділянки площею 0,0336 га, у межах згідно з планом, по АДРЕСА_3 , цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, де в описі меж зазначено: до Б – землі ЖЕК-4, до В – землі ОСОБА_12 , до Г – землі загального користування, до Д – землі гр. ОСОБА_13 , до А – землі гр. ОСОБА_14 .
План встановлення меж земельної ділянки користувача ОСОБА_15 узгоджується із описаними вище межами
За змістом довідки № 971 від 29 вересня 2009 року по добудові до кв. АДРЕСА_1 , виданої ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ КОЕНЕРГО-ТЕРНОПІЛЬ» СЕКТОР № 2, заїзд до будинковолодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 забудований гр. ОСОБА_1 , суттєво змінений та зменшений з 5,54 м до 3,91 м, що унеможливлює обслуговування присадибної ділянки гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та створює перешкоди при заїзді автотранспортом. Державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій провела добудову гр. ОСОБА_1 , не видавався. 
05 жовтня 2021 року за № Х-55/0-0.381-80/319-21 ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області Відділ № 1 у Тернопільському районі надало ОСОБА_3 інформацію про те, що належній йому земельній ділянці, площею 0,0336 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою АДРЕСА_3 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ТР № 040475) присвоєно новий кадастровий номер 61110100000:02:013:0066.
29 жовтня 2025 року від Тернопільського відділення Київського НДІСЕ листом № 1598/1422-4-24/22 за 22 жовтня 2025 року на адресу суду направлено висновок експерта від 17 жовтня 2025 року № 914/24-22 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 607/17047/24. За змістом висновків експерта:
1.За результатами огляду на місцевості виявлено, що межових знаків, які б закріплювали межі земельної ділянки з к.н. 6110100000:02:013:0036 на місцевості не виявлено, тобто встановлена межа проходить умовно по землі. Однак, у разі відновлення меж такої земельної ділянки, за наявності фактичної огорожі між земельними ділянкам сторін по справі, площа земельної ділянки з к.н. 6110100000:02:013:0036 буде зменшена на 0,0007 га (7 кв.м.) та буде змінена конфігурація останньої. Отже, за наявності описаних обставин у дослідженні, фактичні площа та конфігурація земельної ділянки з к.н. 6110100000:02:013:0036 не відповідають правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку (див. дослідження).
2.За наслідками вивчення матеріалів справи, додатково наданих матеріалів та проведеного натурного обстеження на місцевості встановлено, що встановлена огорожа із металевої сіти на металевих стовпцях та частина металевих воріт із хвірткою розміщені в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0036, що призвело до накладання земельних ділянок та чисельно виражено площею 0,0007 га.
Для відновлення межі між земельними ділянками та приведення її у відповідність до межі, відомості про які внесені до ДЗК, огорожу необхідно перенести фактично вглиб земельної ділянки відповідачів на віддаль 2,36 м, 1,39 м, 1,16 м, 1,33 м, 1,23 м, 0,42 м.
3.Межа між земельними ділянками сторін по справі, з огляду на фактичне розміщення житлового будинку ( АДРЕСА_6 ) та відомості про межі земельних ділянок з к.н. 6110100000:02:013:0036 та 6110100000:02:013:0066, має проходити від північної зовнішньої стіни житлового будинку позивачів ( АДРЕСА_6 ) на віддалі 2,36 м, 1,39 м, 1,16 м, 1,33 м та 1,23 м.
Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих спірних правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального і процесуального права.
У частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391ЦК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
У статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (частина перша статті 81 ЗК України).
За змістом статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані, серед іншого, забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.
У той же час, частиною другою статті 386 ЦК України закріплений окремий превентивний (попереджувальний) спосіб захисту права власності, який на відміну від інших способів закріплює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Підставою для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю (постанова Верховного Суду у справі № 372/2896/19 від 26 вересня 2022 року).
Таким чином, відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.
Суд беззаперечно встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0036, а  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 61110100000:02:013:0066. Встановлена відповідачами огорожа із металевої сіти на металевих стовпцях та частина металевих воріт із хвірткою розміщені в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0036, що призвело до накладання земельних ділянок.
У висновку експерта від 17 жовтня 2025 року № 914/24-22 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 607/17047/24, експерт виснував про те, що для відновлення межі між земельними ділянками та приведення її у відповідність до межі, відомості про які внесені до ДЗК, огорожу необхідно перенести фактично вглиб земельної ділянки відповідачів на віддаль 2,36 м, 1,39 м, 1,16 м, 1,33 м, 1,23 м, 0,42 м, що також експерт підтвердив у і у судовому засіданні. Межа між земельними ділянками сторін по справі має проходити від північної зовнішньої стіни житлового будинку позивачів ( АДРЕСА_6 ) на віддалі 2,36 м, 1,39 м, 1,16 м, 1,33 м та 1,23 м.
За змістом частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
За встановлених вище обставин, дослідивши надані сторонами докази, висновок земельно-технічної експертизи, суд виснує про те, що право позивачів є порушеним, що визнається також відповідачем ОСОБА_3 , а відтак підлягає захисту, а саме: зобов`язати  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 6110100000:02:013:0036, шляхом перенесення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за їх власний рахунок, огорожі із металевої сіти на металевих стовпцях та частини металевих воріт із хвірткою, які розміщені в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0036, вглиб земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0066, на віддаль 2,36 м, 1,39 м, 1,16 м, 1,33 м, 1,23 м, що відповідає рис. 5 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 914/24-22 від 17 жовтня 2025 року.
В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76–78, 83, 206, 258–268, 273, 352–355 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В : 
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою– задовольнити.
Зобов`язати  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 6110100000:02:013:0036, шляхом перенесення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за їх власний рахунок, огорожі із металевої сіти на металевих стовпцях та частини металевих воріт із хвірткою, які розміщені в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0036, вглиб земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:02:013:0066, на віддаль 2,36 м, 1,39 м, 1,16 м, 1,33 м, 1,23 м, що відповідає рис. 5 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 914/24-22 від 17 жовтня 2025 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 

Позивачі: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_9 ;
ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_9 ;
Відповідачі:  ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_10 ;
ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_10 .

Головуючий суддя         Герчаківська О.Я.