СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2026 року Справа № 480/7444/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Опімах Л.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7444/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідач протиправно не виплачував йому індексацію грошового забезпечення за весь період служби. На думку позивача, право на отримання такої індексації виникає з огляду на те, що грошове забезпечення військовослужбовця є регулярним доходом, який не має разового характеру, а тому, підлягає індексації у разі перевищення індексом споживчих цін установленого порогу індексації.
Ухвалою суду від 29.09.2025, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки індексація грошового забезпечення нараховувалася та була виплачена у відповідності до вимог законодавства.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 21.07.2020 по 01.07.2025.
Згідно з наданою відповідачем на вимогу суду довідкою про виплату грошового забезпечення, у спірний період позивачу нараховувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березень 2018 року. У 2023 році індексація позивачу не нараховувалась. У січні-липні 2024 року індексація також не нараховувалась, водночас з серпня 2024 року відповідач почав нараховувати позивачу індексацію у розмірі 130,20 грн щомісячно, а у грудні 2024 року – у розмірі 254,35 грн. За січень-червень 2025 року індексація не нараховувалась, а за липень 2025 року позивачу нараховано індексацію у розмірі 4,30 грн пропорційно часу проходження служби у цьому місяці.
Однак позивач вважає, що індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби у відповідача йому взагалі не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.
Правові відносини, пов`язані з індексацією грошових доходів населення та збереженням їх купівельної спроможності, врегульовані Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (надалі – Закон № 1282-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону, індексація грошових доходів населення є встановленим законами та іншими нормативно-правовими актами України механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи населення, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. До таких доходів належить, зокрема, оплата праці, а також інші грошові доходи населення, що мають постійний характер. При цьому індексація грошових доходів населення проводиться у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 103 відсотки. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Механізм реалізації зазначених положень Закону визначений Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (надалі – Порядок № 1078).
Пунктом 1-1 Порядку № 1078 передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, а індексація проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, установлений у розмірі 103 відсотки.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. У разі коли особа служить неповний службовий час, сума індексації визначається з розрахунку повного службового часу або кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно службовому часу.
Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок або посадових окладів значення індексу споживчих цін у місяці такого підвищення приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення.
Пунктом 10-2 Порядку № 1078 передбачено, що для новоприйнятих військовослужбовців обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець.
Отже, для визначення права військовослужбовця на індексацію має значення місяць останнього підвищення посадового окладу за відповідною посадою. Саме з місяця, наступного за таким підвищенням, здійснюється подальше обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 було врегульовано питання грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема визначено нові розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями та інших складових грошового забезпечення. Зазначене підвищення посадових окладів військовослужбовців застосовувалося з 01.03.2018.
Таким чином, березень 2018 року є місяцем підвищення посадових окладів військовослужбовців, у якому значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації здійснюється з квітня 2018 року.
З наданої відповідачем довідки про виплату грошового забезпечення вбачається, що у період з липня 2020 року по грудень 2022 року позивачу індексація грошового забезпечення фактично нараховувалась саме із застосуванням березня 2018 року як місяця підвищення посадового окладу. Зокрема, за липень 2020 року позивачу нараховано індексацію у розмірі 80,30 грн, за серпень-листопад 2020 року – по 226,29 грн щомісячно, за грудень 2020 року – 233,81 грн. 
У 2021 році індексація також нараховувалась щомісячно: за січень-березень 2021 року – по 331,42 грн, за квітень-червень 2021 року – по 415,41 грн, за липень-листопад 2021 року – по 540,03 грн, за грудень 2021 року – 563,19 грн.
У 2022 році індексація позивачу нараховувалась у таких розмірах: за січень 2022 року – 563,19 грн, за лютий-квітень 2022 року – по 672,35 грн щомісячно, за травень 2022 року – 913,01 грн, за червень 2022 року – 1017,21 грн, за липень 2022 року – 1066,00 грн, за серпень-жовтень 2022 року – по 1281,80 грн, за листопад 2022 року – 1424,80 грн, за грудень 2022 року – 1470,83 грн.
Отже, матеріали справи спростовують доводи позивача про те, що у період з липня 2020 року по грудень 2022 року індексація грошового забезпечення йому взагалі не нараховувалась та не виплачувалась. Навпаки, з довідки відповідача вбачається, що така індексація нараховувалась щомісячно, а її розмір змінювався залежно від величини приросту індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078.
При цьому позивачем не надано суду розрахунку, який би спростовував визначені відповідачем суми індексації за 2020-2022 роки, а також не наведено обставин, які б свідчили про неправильне застосування відповідачем місяця підвищення посадового окладу або механізму обчислення індексу споживчих цін за цей період.
Разом з тим, надаючи оцінку відсутності нарахування індексації грошового забезпечення позивача у 2023 році, суд враховує спеціальне законодавче регулювання, чинне у цей період.
Так, пунктом 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Отже, у 2023 році правові підстави для проведення поточної індексації грошових доходів населення, у тому числі грошового забезпечення військовослужбовців, були обмежені безпосередньо законом. Тому сама по собі відсутність нарахування індексації у 2023 році не може розцінюватися як протиправна бездіяльність відповідача.
З наданої відповідачем довідки про виплату грошового забезпечення вбачається, індексація позивачу не виплачувалась. Вказане узгоджується з наведеним законодавчим регулюванням, оскільки на відповідний бюджетний період дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» було зупинено.
Також, як вбачається з вищевказаної довідки, позивачу не нараховувалась індексація за період з січня по липень 2024 року.
Суд зазначчає, що статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 01.01.2024.
Отже, у 2024 році обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розпочалося заново з січня 2024 року. Відповідно, підстави для нарахування індексації могли виникнути лише після перевищення індексом споживчих цін порогу індексації 103 відсотки з урахуванням нового порядку обчислення, встановленого на 2024 рік.
Згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 12.06.2024 «Індекс споживчих цін у травні 2024 року», ІСЦ у травні 2024 року щодо квітня 2024 року становив 100,6 відсотка, а за період січень-травень 2024 року – 102,0 відсотка. Тобто станом на травень 2024 року поріг індексації 103 відсотки ще не був перевищений.
Відповідно до повідомлення Державної служби статистики України від 12.07.2024 «Індекс споживчих цін у червні 2024 року», ІСЦ у червні 2024 року щодо травня 2024 року становив 102,2 відсотка, а за період січень-червень 2024 року – 104,3 відсотка. Саме за результатами червня 2024 року відбулося перевищення порогу індексації.
Разом з тим, відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією здійснюється не в місяці, за який визначено індекс споживчих цін, а з першого числа місяця, що настає за місяцем його офіційного опублікування. Оскільки індекс споживчих цін за червень 2024 року був офіційно опублікований у липні 2024 року, право на виплату поточної індексації виникло з 01.08.2024.
З довідки про виплату грошового забезпечення вбачається, що за січень-липень 2024 року позивачу індексація не нараховувалась, у графі індексації зазначено 0,00 грн, а з серпня 2024 року відповідач почав нараховувати позивачу індексацію у розмірі 130,20 грн щомісячно.
Такий розмір індексації відповідає пункту 4 Порядку № 1078, оскільки у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а величина приросту індексу споживчих цін після перевищення порогу індексації становила 4,3 відсотка. Відповідно, сума індексації становила: 3028 грн х 4,3% = 130,20 грн.
Отже, відсутність нарахування індексації грошового забезпечення за січень-липень 2024 року не свідчить про протиправність дій відповідача, оскільки у зазначений період право на виплату поточної індексації ще не настало. Натомість з серпня 2024 року, після офіційного опублікування індексу споживчих цін, який свідчив про перевищення порогу індексації, відповідач почав нараховувати позивачу індексацію.
Крім того, з довідки вбачається, що з серпня по листопад 2024 року позивачу нараховувалась індексація у розмірі 130,20 грн щомісячно, а у грудні 2024 року – у розмірі 254,35 грн.
Збільшення суми індексації у грудні 2024 року також відповідає механізму, визначеному Порядком № 1078. Так, згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 13.11.2024 «Індекс споживчих цін у жовтні 2024 року», ІСЦ за період січень-жовтень 2024 року становив 108,4 відсотка. Отже, величина приросту індексу споживчих цін становила 8,4 відсотка.
З урахуванням того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році становив 3028 грн, сума індексації з грудня 2024 року складала: 3028 грн х 8,4% = 254,35 грн. Саме така сума індексації і була нарахована відповідачем позивачу у грудні 2024 року.
Оцінюючи ненарахування індексації за січень-червень 2025 року, суд враховує, що на 2025 рік законодавцем знову було встановлено спеціальне правило обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Так, статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Цією ж нормою прямо передбачено, що сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Отже, сума індексації, нарахована позивачу у грудні 2024 року, не підлягала автоматичному перенесенню та виплаті у січні 2025 року. З 2025 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розпочалося заново, із січня 2025 року, який приймався за 100 відсотків.
З довідки про виплату грошового забезпечення вбачається, що за січень-червень 2025 року позивачу індексація не нараховувалась. Водночас така обставина також не свідчить про протиправність дій відповідача, оскільки на 2025 рік законом було встановлено окремі правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 12.03.2025 «Індекс споживчих цін у лютому 2025 року», ІСЦ у лютому 2025 року щодо січня 2025 року становив 100,8 відсотка; згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 11.04.2025 «Індекс споживчих цін у березні 2025 року», ІСЦ у березні 2025 року щодо лютого 2025 року становив 101,5 відсотка; згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 13.05.2025 «Індекс споживчих цін у квітні 2025 року» ІСЦ у квітні 2025 року щодо березня 2025 року становив 100,7 відсотка.
Отже, накопичений індекс споживчих цін за лютий-квітень 2025 року становив: 1,008 х 1,015 х 1,007 = 1,0303, тобто, з округленням за математичним принципом, 103,0 відсотка. Оскільки відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 індексація проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації 103 відсотки, підстави для нарахування індексації з червня 2025 року були відсутні.
Перевищення порогу індексації відбулося лише з урахуванням індексу споживчих цін за травень 2025 року. Так, відповідно до повідомлення Державної служби статистики України від 12.06.2025 «Індекс споживчих цін у травні 2025 року» ІСЦ у травні 2025 року щодо квітня 2025 року становив 101,3 відсотка.
У такому випадку накопичений індекс споживчих цін за лютий-травень 2025 року становив: 1,008 х 1,015 х 1,007 х 1,013 = 1,0437, з округленням – 104,4 відсотка. Таким чином, саме після врахування індексу споживчих цін за травень 2025 року було перевищено поріг індексації, а величина приросту індексу споживчих цін склала 4,4 відсотка.
Разом з тим, відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією здійснюється не в місяці, за який визначено індекс споживчих цін, а з першого числа місяця, що настає за місяцем його офіційного опублікування. Оскільки індекс споживчих цін за травень 2025 року був офіційно опублікований у червні 2025 року, право на виплату індексації виникло з 01.07.2025.
З урахуванням того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році становив 3028 грн, сума індексації за повний місяць мала складати: 3028 грн х 4,4% = 133,23 грн.
Водночас із довідки вбачається, що за липень 2025 року позивачу нараховано індексацію у розмірі 4,30 грн. Такий розмір відповідає пропорційному нарахуванню за один календарний день липня 2025 року, оскільки: 133,23 грн / 31 день = 4,30 грн.
Отже, за січень-червень 2025 року підстави для нарахування позивачу індексації були відсутні, оскільки поріг індексації було перевищено лише після врахування індексу споживчих цін за травень 2025 року, офіційно опублікованого у червні 2025 року. Натомість з липня 2025 року відповідач нарахував позивачу індексацію пропорційно часу проходження служби у цьому місяці, що відповідає пунктам 1-1 та 4 Порядку №1078.
Судом встановлено, що відповідач нараховував індексацію грошового забезпечення позивачу у ті періоди, коли для цього існували правові підстави, тоді як її ненарахування у 2023 році, січні-липні 2024 року та січні-червні 2025 року обумовлене спеціальним законодавчим регулюванням відповідних бюджетних періодів і не свідчить про протиправність дій відповідача.
Тому, відповідно до викладеного вище, суд доходить про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах