ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/915/26 	Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А. 	
Провадження № 33/817/318/26 	Доповідач - Гриниха Л.Є.	
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Гриниха Л.Є. 
з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності  ОСОБА_1 — адвоката Постригань Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Халупко С.В.  на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2026 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення: за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.36 КУпАП остаточне стягнення ОСОБА_1 призначено у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн. 
Згідно даної постанови, 26.03.2026 о 16 годині 29 хвилин в с. Діброва по вул. Кременецька, Кременецького району, водій ОСОБА_1 керував т/з « DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд автомобіля в кювет, де зіткнувся з перешкодою, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень та пошкоджено піднавіс, в якому зберігалася солома, чим було завдано шкоду із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 26.03.2026 о 16 годині 29 хвилин в с. Діброва по вул. Кременецька, Кременецького району, водій ОСОБА_1 керував т/з « DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці події із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер, проба позитивна 0,81 проміле та в медичному закладі КНП «Кременецька опорна лікарня». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказані вимоги мотивує тим, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, порушено порядок проведення огляду, а також належним чином не роз`яснено його права.
Також у медичному закладі у нього не було відібрано зразків біологічного середовища, а факт ДТП поліцією належним чином не оформлено та не розглянуто судом.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.
Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858 (надалі Інструкці), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Відповідно до вимог Інструкції працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор на місці зупинки транспортного засобу, а також виявив бажання пройти такий у медичному закладі.
Так, ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор “Drager Alcotest ” 6820.
Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, згідно з якими рівень алкоголю становив 0,81%о. 
Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 ..
Долучені відеозаписи відображають події щодо проходження  ОСОБА_1  огляду на стан сп`яніння зі згоди водія та результат огляду-0,81 ‰ .
Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини  ОСОБА_1  у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. 
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
Отже, матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.  
З долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, вбачається, що останній погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом, визначеним технічним приладом газоаналізатора «Alcotest DRAGER 6820» - 0,81 ‰ (проміле) ОСОБА_1 був ознайомлений та не погодився з таким результатом і висловив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.
Водночас, із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки автомобіля, оскільки останній допустив з`їзд в кювет, та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.
Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
У відповідності до вказаних вище вимог огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено у КНП «Кременецька опорна лікарня» .
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 26.03.2026 р., проведеного на вимогу ОСОБА_1 у КНП «Кременецька опорна лікарня»  встановлено факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено у відповідності до вимог ст.266 КУпАП. Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.
Згіно п.13. Інструкції якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Таким чином, твердження апелянта, що у ОСОБА_1 не було відібрано зразків біологічного середовища не підлягають задоволенню, оскільки останній перебував у свідомому стані і йому було надано належну медичну допомогу.
Також із відеозапису слідує, що причиною виклику поліцейських слугувало те, що надійшло повідомлення на лінію 102, про те, що водій здійснив з`їзд в кювет, що ОСОБА_1 особисто підтверджував, вказавши, що за кермом йому стало погано.
Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Даних вимог правил дорожнього руху  ОСОБА_1 не виконав.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення ним даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Водночас суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких дійшов помилкового висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях  ОСОБА_1  складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 625198 від 27.03.2026 та диску із відеозаписом, схеми до протоколу огляду місця події від 26.03.2026; письмовими поясненнями  ОСОБА_1  від 26.03.2026, письмовими поясненнями  ОСОБА_2  від 26.03.2026 року, не навівши при цьому у рішенні суду, що саме ці докази доводять чи спростовують. 
Такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи. 
У п.24 Постанови Пленуму ВСУ 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та недопущення ігнорування прав потерпілого, але також і прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбачає не тільки порушення винною особою правил дорожнього руху, але й наслідок - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що має бути доведено особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.
Як слідує із схеми-додатку №1 до протоколу огляду місця події від 26.03.2026, працівниками поліції не зафіксовано жодних пошкоджень, ні пошкоджень транспортного засобу, який належить  ОСОБА_1 , а також не відображено піднавісу із сіном, відсутні відомості про місце зіткнення, не зазначено жодних інших потерпілих. 
Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 625198 від 27.03.2026 зазначено виключно про пошкодження транспортного засобу, який належить  ОСОБА_1 , а саме передньої його частини.
Таким чином відсутня така обов`язкова складова об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, як наслідки у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують допущення порушення ОСОБА_1 ст. 124 КУпАП.
Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить змінити, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, чим частково задовольнити апеляційну скаргу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Халупко С.В. - задовольнити частково, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2026 року змінити.
Провадження в справі в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП — закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із призначенням йому стягнення у у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
В решті постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2026 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя