РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/7545/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник не прибув, 
відповідача: представник не прибув,
третьої особи: не прибув, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	Рівненської обласної державної адміністрації 	
до	Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 	
 	про визнання протиправним та скасування постанови, -	
В С Т А Н О В И В:
Рівненська обласна державна адміністрація звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 20.04.2026 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням суду від 11.12.2025 у справі №460/9350/25 позивача зобов`язано витребувати з архівних установ документи, які підтверджують факт депортації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 у зв`язку з чим ухвалити нове мотивоване рішення. Повідомлено, що на виконання вказаного рішення комісією було направлено відповідні листи про надання відомостей щодо примусового переселення родини заявниці. Вважає, що рішення суду від 11.12.2025 не було виконане у встановлений державним виконавцем строк з поважних причин, незалежних від позивача, а тому оскаржувана постанова державного виконавця про накладення штрафу за невиконання цього рішення в сумі 5100 грн є протиправною, необґрунтованою і підлягає скасуванню. З огляду на це, просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 04.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та у порядку ст.287 КАС України призначено судове засідання на 13.05.2026. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 
06.05.2026 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що станом на 17.04.2026 боржником рішення суду без поважних причин не виконано, державного виконавця про вжиття будь-яких заходів не повідомлено. Вважає, що приймаючи спірну постанову про накладення штрафу, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством. З огляду на наведене, просив у задоволенні позову відмовити.
В судове засідання 13.05.2026 представники учасників справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. 
До початку судового засідання 13.05.2026 представник позивача та представник третьої особи подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.
В силу вимог ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на встановлене та беручи до уваги, що учасники справи повідомлені про дату, час і місце судового розгляду належним чином, суд дійшов висновку, про продовження розгляду справи без участі представників сторін та третьої особи.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши заяви по суті та матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 у справі №460/9350/25 позов задоволено. Визнано протиправними і скасовано рішення Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації згідно з Протоколом №1-25 від 28.02.2025 засідання Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Регіональної комісії з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації, що полягає у не витребуванні архівних документів та не розгляді клопотання ОСОБА_1 заявлено від 28.02.2025 на засіданні комісії. Зобов`язано Регіональну комісію з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації протягом 30 календарних днів з дня набранням рішенням суду законної сили: витребувати з архівних установ документи, які підтверджують факт депортації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 у зв`язку з чим ухвалити нове мотивоване рішення.
19.01.2026 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі.
20.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про примусове виконання рішення суду на підставі вказаного виконавчого листа.
На підставі цієї заяви 04.03.2026 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80393510, пунктом 2 якої боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
17.04.2026 державним виконавцем винесено постанову про накладення на Регіональну комісію з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації штрафу у розмірі 5100 грн. У постанові зазначено, що у встановлений строк та станом на 17.04.2026 інформації про повне фактичне виконання рішення суду до відділу не надійшло. Про поважні причини, які перешкоджають виконанню рішення суду боржником не повідомлено. Жодних документів, що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано.
Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016.
За визначенням ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.
Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження". 
Так згідно з частинами 1, 2 ст.63 цього Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).
Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії. 
Зокрема, згідно з ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Відповідно до ч.2 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Системний аналіз вказаних правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас, для накладення зазначеного штрафу законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Отже, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови та накладення на Регіональну комісію з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації штрафу в розмірі 5100 грн. слугувало невиконання останньою рішення суду у справі №460/9350/25.
Як вже зазначалося судом раніше, рішенням суду від 11.12.2025 у справі №460/9350/25 Регіональну комісію з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації зобов`язано протягом 30 календарних днів з дня набранням рішенням суду законної сили: витребувати з архівних установ документи, які підтверджують факт депортації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 у зв`язку з чим ухвалити нове мотивоване рішення.
Листом від 17.04.2026 №вих-4125/0/01-43/26 Рівненська обласна військова адміністрація повідомила державному виконавцю, що на виконання вказаного рішення регіональною комісією з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації 25.02.2026 направлено листи до Галузевого державного архіву Служби безпеки України (вих.№11-26), Центральний державний архів громадських об?єднань та україніки (вих.№10-26), Державний архів Львівської області (вих.№9-26) стосовно надання інформації про родину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , 1893 року народження, ОСОБА_4 , 1891 року народження, ОСОБА_5 , 1912 року народження, ОСОБА_6 , 1912 року народження, яка у 1946 році була примусово переселена у Рівненську область із с. Любочин Владавського повіту (Польща), вказавши підстави переселення.
У листі позивач наголосив, що на час відкриття виконавчого провадження, регіональна комісія з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації вже добровільно почала виконання рішення у справі №460/9350/25 і не завершила його лише з причин, що не залежить від неї, а саме: необхідності отримання відповідей від організацій, які не були учасниками справи і на які не можливо вплинути стосовно строку надання таких відповідей. Зазначено, що після отримання всіх відповідей регіональна комісія з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації невідкладно повторно розгляне заяву ОСОБА_1 від 12.02.2025 і прийме нове мотивоване рішення, про що невідкладно її повідомить.
Встановлені обставини справи в їх сукупності свідчать, що регіональною комісією з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації вчиняються дії щодо виконання рішення суду у справі №460/9350/25 (направлено листи про витребування з архівних установ документів, які підтверджують факт депортації родини заявника), і його невиконання у повному обсязі в даному випадку обумовлене об`єктивними причинами, які не залежать від комісії.
Поряд з цим, суд враховує, що з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець наділений повноваженнями проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконання відповідно до цього Закону, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб та інших учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію необхідну для проведення виконавчих дій (п.п.1,3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII). 
Тобто, державний виконавець був зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення "боржником", оскільки підставою для накладення відповідного штрафу є саме невиконання рішення без поважних причин.
У свою чергу, відповідачем до суду не було надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що державний виконавець направляв позивачу вимоги, витребував від нього відповідні пояснення, які необхідні для перевірки виконання ним судового рішення. Будь-яких заходів щодо оцінки причини невиконання рішення суду відповідачем не вжито.
Враховуючи, що позивачем не виконано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 у справі №460/9350/25 у повному обсязі не з його вини, суд дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про накладення штрафу від 17.04.2026, діяв необ`єктивно, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин невиконання судового рішення. З огляду на встановлене, постанова про накладення штрафу від 17.04.2026 ВП №80393510 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, а отже підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд звертає увагу на те, що в ході судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень не виконав процесуального обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення у спірних правовідносинах. Натомість доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. 
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, правові підстави для застосування положень ст. 139 КАС України у суду відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.04.2026 ВП №80393510 про накладення на Регіональну комісію з реабілітації при Рівненській обласній державній адміністрації штрафу у розмірі 5100 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 13 травня 2026 року
Учасники справи:
Позивач - Рівненська обласна державна адміністрація (майдан Просвіти, буд.1,м. Рівне,Рівненська обл.,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 13986712) 
Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ЄДРПОУ/РНОКПП 00015622) 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 Адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя       Д.П. Зозуля