Справа № 592/5213/26
Провадження № 1-кп/592/828/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судмимй, -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, у кримінальному провадженні №12026200480000648 від 11.03.2026,
з участю учасників судового провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої – ОСОБА_6 ,
у с т а н о в и в :
ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої.
Зокрема, ОСОБА_3 неодноразово вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дії домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок приниження, погроз словесної агресії з боку ОСОБА_3 . 
Так, 19.11.2025 року о 13:59 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вчинив домашне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ображав, принижував, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_8 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.12.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 1020 грн.
Окрім цього, 22.02.2026 о 10:10 ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання вчинив відносно співмешканки ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме висловлював в її бік словесні образи, принижував, погрожував фізичною розправою та чинив психологічний тиск, чим своїми діями завдав психологічної шкоди здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.12.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 1020 грн.
Також, 11.02.2026 року о 13:17 ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , словесно ображав ОСОБА_6 , з якою спільно проживає та виражався в її бік нецензурною лайкою, чим заподіяв шкоду психологічному здоров`ю останній. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.03.2026 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1020 грн.
Незважаючи на неодноразове накладення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням насильства у сім`ї ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії стосовно своєї співмешканки.
Так, 10.03.2026 о 18:00 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння вчинив дії домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , під час чого виражав своє незадоволення та вчинив словесний конфлікт, кричав, виражався нецензурною лайкою.
Згідно висновку експерта №42 від 26.03.2026 на даний час ОСОБА_6 , перебуває в стані нестабільної психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною знервованістю, нестабільним настроєм, відмічаються скарги на погіршення самопочуття та загального морального стану, ознаки співзалежної поведінки у вигляді зниження самооцінки, знецінення власних інтересів. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку досліджуваної, погіршення умов повсякденного функціонування, ускладнення соматичних захворювань, наявність конфліктних умов, необхідність залучення додаткових ресурсів для відновления самовладання, чим знижують загальну якість життя ОСОБА_6 спричиняють неінтенсивні психологічні (моральні) страждання. Наявний у ОСОБА_6 на даний час емоційний стан нестабільної психоемоційної напруги зумовлений (перебуває у причинно-наслідковому зв`язку) агресивною поведінкою її співмешканця. Конфліктна поведінка ОСОБА_3 постає для ОСОБА_6 психотравмуючою, викликає формування негативних психоемоційних змін досліджуваної. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорював обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що проживає разом із ОСОБА_6 , мають спільні права та обов`язки, спільний бюджет, зокрема, він повністю віддає їй заробітну плату, проте іноді, внаслідок вживання алкогольних напоїв, виникали сварки. 
Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає разом ОСОБА_3 загалом добре, проте іноді він приходив додому у стані алкогольного сп`яніння та ображав її. На даний час вони примирилися, ОСОБА_3 припинив протиправну поведінку, а вона зверталась до поліції, оскільки не знала про покарання, яке загрожує обвинуваченому. 
Показання обвинуваченого та потерпілої щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, є послідовними, не містять протиріч, а тому визнаються належними доказами, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення.
Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадженнязмісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілих, дослідженням доказів щодо спричинення шкоди психічному здоров`ю потерпілих та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також необхідних для вирішення питання про стягнення судових витрат.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_6 , з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжкими злочином, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с. 34), за місцем мешкання характеризується негативно (а.с. 35), від проходження базової військової служби звільнений за станом здоров`я (а.с. 37) під динамічним спостереженням у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 39), проходив стаціонарне лікування і обстеження в 2024 році в КНП СОР СОКЛ (а.с. 38). 
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілою. 
Передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, засади, передбачені ст. 65 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення злочину, вік обвинуваченого, позицію потерпілої, яка просила призначити мінімальне покарання, висновок досудової доповіді про можливість виправлення ОСОБА_3 у громаді (а.с. 26-29) суд вважає за потрібне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 126-1 КК України та призначити ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, покарання з застосуванням ст. 69 КК України, в запропонованому прокурором розмірі.
Разом з тим, враховуючи думку потерпілої та її поведінку в судовому засіданні, яка свідчить, про проведення з обвинуваченим результативної роботи щодо запобігання домашньому насильству, суд не вбачає підстав для встановлення щодо обвинуваченого передбачених ст. 91-1 КК України обов`язків.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України. 
Згідно обвинувального акту витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 371, 374, 376, 392 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1020 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ: оптичний диск CD-R з аудіозаписом дзвінка на лінію «102» залишити в матеріалах кримінального провадження, що зберігається в Окружній прокуратурі м. Суми.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія виробку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_10