Справа № 404/14035/25
Провадження № 2/698/411/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

26 червня 2026 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді Баранова О.І., 
секретаря Пугачовської Т.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у селищі Калинопіль, Звенигородського районну, Черкаської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

05.05.2026 року до суду надійшли матеріали цивільної справи за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі позивач) до фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач). 
В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17.05.2024 року між ним та відповідачем, шляхом підписання заяви від 17.05.2024 року за № 1002202311901 укладено кредитний договір № 1002202311901 на суму 200 000,00 грн.. При цьому позивач стверджує, що згідно умов вказаного вище кредитного договору, сторонами було погоджено повернення кредиту,сплату відсотків за користування ним, а також сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості. 
Далі позивач стверджує, що відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором від 17.05.2024 року № 1002202311901, загальний розмір якої станом на 30.10.2025 року складає 246 774,44 грн., в тому числі: 183 260,38 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 22,06 грн. - заборгованість за сумою відсотків; 63 492,00 грн. – заборгованість за комісією.
З огляду на наведене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та вирішити питання про розподіл, понесених позивачем судових витрат у справі.

У відповідь на позовну заяву відповідачем надано відзив згідно якого останній заявив суду про часткове визнання позовних вимог в частині сплати нарахованих відсотків та повернення тіла кредиту, всього у сумі – 183 282,44 грн.. Зокрема, відповідач підтвердив факт укладення ним кредитного договору від 17.05.2024 року № 1002202311901 та отримання ним кредитних коштів у сумі 200 000 грн.. При цьому відповідач заперечив проти стягнення нарахованої позивачем комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 63 492 грн. з мотивів порушення позивачем вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в частині ненадання відповідачу позивачем доказів того, що розмір комісії був чітко розкритий у паспорті споживчого кредиту та у складі реальної річної процентної ставки.

05.05.2026 року відповідно до ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України Звенигородським районним судом Черкаської області до Калинопільського районного суду Черкаської області було передано матеріали цивільної справи за вказаним вище позовом. 
Ухвалою Калинопільського районного суду Черкаської області від 05.05.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У зв`язку з встановленням відсутності позивача у зареєстрованому місці проживання, що підтверджується відповідю з ЄДДР від 05.01.2026 року № 2207481 (а.с.7) та рекомендованим повідомленням від 12.05.2026 року № R0671697344213 (а.с.34), ухвалою суду від 01.06.2026 року було постановлено про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З позовної заяви вбачається, що всупереч, передбачених ч. 1 ст. 27 ЦПК України правил визначення територіальної підсудності позивач спрямував позовну заяву до Фортечного районного суда м. Кропівницького.(а.с.1-3)

Згідно довідки про формування справи, складеної Фортечним районним судом м. Кропівницького від 31.12.2025 року вбачається, що вказаний суд ухвалив про формування справи у змішаній формі, з прєднанням доматеріалів справи позовної заяви у паперовій формі, з внесенням додатків до позовної заяви до АСДС та збереженням останніх у централізованому файловому сховищі в електронній формі.(а.с.6)

З акта складеного 05.05.2026 року уповноваженими особами Калинопільського районного суду вбачається, що всупереч довідці Фортечного районного суду м. Кропівницького від 31.12.2025 року комісією встановлена відсутність в централізованому файловому сховищі додатків до позовної заяви в електронній формі. (а.с.32)

З квитанції № 7127399 вбачається, що відзив на позовну заяву направлено позивачу представником відповідача з вкиористанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» та доставлено позивачу 15.05.2026 року о 21 год. 55 хв.(а.с.43) 

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.       
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. 

З аналізу наведених вище процесуальних норм вбачається, що позивачем не виконано, передбаченого законом, процесуального обов`язку щодо надання для дослідження судом як письмових, так і електронних доказів. Вказані обставини унеможливлюють надання правової оцінки судом законності тих, чи інших умов кредитного договору за відсутності останнього. 

В той же час, з урахуванням визнання відповідачем як факту укладення кредитного договору, так і визнання останнім заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування останнім, що складають більшу частину, заявлених позивачем вимог, додатково враховуючи відсутність заперечень позивача, проти, наведених відповідачем у відзиві обставин визнання позову та передбачену ч. 7 ст. 81 ЦПК України  неможливість збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, суд визнає, що часткове  визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та з цих підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову у межах, що визнанні відповідачем 183282,44 грн., з яких: 183260,38 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 22,06 грн. - заборгованість за сумою відсотків та відмову у стягненні заявленої позивачем комісії за обслуговування кредиту 63 492 грн., оскільки правомірність стягнення останньої заперечується відповідачем. 

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 206 ЦПК України,якщо відповідач визнає позов, суд ухвалює рішення про його задоволення. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.  

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволеної частини вимог позову, у сумі 1792,58 грн. (183282,44 /246774,44) х 2422,40 = 1792,58). 

Керуючись ст.ст.263-265,354 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ 14282829) заборгованість за кредитним договором № 1002202311901 від 17.05.2024 року в сумі 183 282 (Сто вісімдесят три тисячі двісті вісімдесят дві) гривні 44 копійок, яка складається з: 183260,38 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 22,06 грн. - заборгованість за сумою відсотків. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ 14282829) витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 1792 (Одну тисячу сімсот дев`яносто дві) гривні 58 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.