Справа № 192/1749/24 
Провадження № 2-о/192/1/26 
РІШЕННЯ
Іменем України
04 травня 2026 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., 
за участю:
секретаря судового засідання Чернишкіної А.В.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці – адвоката Шаровського С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Солонянська селищна рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, просить встановити факт постійного проживання її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її матір`ю спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, а саме: станом на 13.11.2018.
Заява обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
ОСОБА_2 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. 
На підставі Договору про поділ спадщини № 1-2909 від 16.11.2012 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поділили спадкове майно. 
Починаючи з 2018 року ОСОБА_1 почала спільно поживати разом із матір`ю ОСОБА_2 , вели спільне господарство. У другій половині 2018 року у ОСОБА_2 значно погіршилось здоров`я, почала постійно хворіти і ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. 
Заявниця ОСОБА_5 вважає, що вона прийняла спадщину на все майно померлої, оскільки на момент її смерті постійно проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою оформлення права власності на спадкове майно 14.05.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою №239 до державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусникової І. О.
Але, 14.05.2024 державним нотаріусом було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що при огляді наданих документів ОСОБА_1 , остання пропустила строк для прийняття спадщини після ОСОБА_2 – заяву про прийняття спадщини нею не було подано у шестимісячний термін до нотаріальної контори, та вона не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тобто спадщину фактично не прийняла. За відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус роз`яснює їй процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
ОСОБА_1 була впевнена, що прийняла спадщину від матері, оскільки на день її смерті проживала разом з нею за однією адресою, вели спільне господарство.
Заявниця ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлої ОСОБА_2 , тому у майбутньому щодо спадщини її матері ОСОБА_2 спору між іншими спадкоємцями не зможе виникнути.
Іншого способу, як звернення до суду законодавством не передбачено, щоб встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за однією адресою.
Після смерті матері заявниці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилася спадщина на все її майно.
Відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання від 14.05.2024 ОСОБА_1 , 1973 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 і проживала за вказаною адресою в 2018 році разом з матір`ю ОСОБА_2 , 1939 року народження до смерті останньої – ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 ) та вела з нею спільне господарство.
Метою встановлення такого факту є врегулювання заявницею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування ОСОБА_1 вважає наявними підстави для встановлення юридичного факту постійного проживання разом із своєю матір`ю спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме: станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи те, що законом не визначено іншого порядку встановлення родинних відносин, то він може бути встановлений лише у судовому порядку.
Представник заінтересованої особи – Солонянської селищної ради до суду не прибув, Солонянська селищна рада подала заяву, у якій просить розглядати справу в усіх судових засіданнях за відсутності свого представника.
Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали із викладених у ній підстав.
Заслухавши заявницю та її представника, дослідивши наявні у справі письмові докази, допитавши свідків, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 листопада 2018 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (копія свідоцтва, а.с. 17).
ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 04.07.2019 № 797, актом підтвердження фактичного проживання від 14.05.2024, листом Виконавчого комітету Солонянської селищної ради від 10.10.2024 (копії, а.с. 9, 11, 85).
Згідно з розпорядженням голови Солонянської селищної ради «Про перейменування вулиць в населених пунктах Солонянської селищної територіальної громади» вулиця Усенко була перейменована на вулицю Василя Стуса в смт Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з вказаного розпорядження, № Р-79від 19.04.2024.
14 травня 2024 року ОСОБА_6 , державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 54/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 .
Із заявою про прийняття спадщини 14 травня 2024 року до Солонянської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 – донька ОСОБА_2 . 
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 (до шлюбу – ОСОБА_7 ) та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (копія, а.с. 74).
28 квітня 1990 року ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , а.с. 74).
30 січня 1995 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було розірвано (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , а.с. 75).
04 липня 2000 року ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 та змінила прізвище на ОСОБА_13 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , а.с. 75).
14 травня 2024 року постановою ОСОБА_6 , державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 було відмовлено. За змістом постанови 14 травня 2024 року на підставі заяви від ОСОБА_1 було заведено спадкову справу № 54/2024. Будь-які інші заяви про прийняття та/або від спадщини до спадкової справи № 54/2024 не надходили. Згідно з розділом ІІ глави 10 пункту 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, та з огляду на надані ОСОБА_1 документи, вбачається, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 – заяву про прийняття спадщини нею не було подано в шестимісячний термін до нотаріальної контори та вона не проживала постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тобто спадщину фактично не прийняла (копія, а.с. 84). 
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом із тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
За змістом висновку, викладеного у постанові Верховного Суду
від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
У справі, що розглядається, факт постійного проживання ОСОБА_14 з її матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання та показаннями свідків.
Згідно з актом підтвердження фактичного місця проживання від 14.05.2024 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і проживала за вказаною адресою у 2018 році разом з матір`ю ОСОБА_2 , 1939 р.н., до смерті останньої – ІНФОРМАЦІЯ_4 та вела з нею спільне господарство (копія, а.с. 11).
Свідок ОСОБА_15 показав, що він працює начальником чергової частини Відділення поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, раніше, приблизно до 2019 чи 2020 року працював оперуповноваженим та знає ОСОБА_1 по роботі. Йому відомо, що ОСОБА_1 переїхала до матері десь у 2016 чи 2017 році. Також повідомив, що виїздив за викликом за адресою: АДРЕСА_1 , спілкувався і з ОСОБА_1 , і з її матір`ю. Мати ОСОБА_1 хворіла, ОСОБА_1 доглядала за матір`ю, займалась господарством, присадибною ділянкою.
Свідок ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_2 – її рідна тітка, а ОСОБА_1 – двоюрідна сестра. ОСОБА_1 переїхала до матері разом з дітьми приблизно у 2017 році, проживали по АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, ОСОБА_1 робила ремонт, платила комунальні послуги.
Суд також зазначає, що територіальна громада в особі Солонянської селищної ради, яка є учасником справи як заінтересована особа, не заявляла про наявність у неї претензій щодо спадкового майна.
З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, які підтверджуються вказаними доказами, враховуючи, що суд, дійшов висновку, що заявниця проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення цього факту має значення для врегулювання заявницею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, в тому числі для підтвердження прийняття нею спадщини, тобто цей факт має для заявниці юридичне значення, суд її заяву задовольняє. 
Керуючись ст.ст. 263 - 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене 29 травня 2026 року.

Інформація про учасників справи:
позивач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
Солонянська селищна рада, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Солоне, вул. Задернюка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04339652.

Суддя Н.В. Ковальчук