Справа № 750/1566/26 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/523/26 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2026 року,

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 31 грудня 2025 року о 13 год 28 хв, в місті Чернігові, по проспекту Миру, 23, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що розгляд справи судом першої інстанції без його участі є істотним порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що позбавляє її можливості реалізувати гарантоване законом право на професійну правничу допомогу та належний правовий захист, а також позбавило його можливості надати пояснення по суті справи та ставити питання свідкам, під час їх допиту судом. Крім того, місцевим судом не було витребувано акт медичного огляду, що свідчить про поверховий розгляд справи. Також вказав, що поліцейськими при складанні даного адміністративного матеріалу було допущено ряд грубих порушень встановленого законом порядку, а саме в день проведення його огляду протокол про адміністративне правопорушення не складався, а був складений лише 28 січня 2026 року. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 12 розділу І визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №577629 від 28.01.2026, ОСОБА_1 , 31 грудня 2025 року о 13 год 28 хв, в місті Чернігові по просп. Миру, 23, керував транспортним засобом Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР, за що відповідальн6ість передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 січня 2026 року №1751, виданим лікарем КНП «ЧОПНЛ» ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.6).

Як слідує з акту медичного огляду ОСОБА_1 , доданого апелянтом до апеляційної скарги, лікар-нарколог встановив зовнішній вигляд водія, поведінку обстежуваної особи, стан його свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск, стан зіниць), визначив стан рухової сфери (міміку, ходу, точні рухи), визначив чи є ознаки нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесені травми, визначив відомості щодо останнього вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаний акт медичного огляду лікар склав 31.12.2025 та, враховуючи, що законодавчо вимагається одержання лабораторних досліджень, які проводить лабораторія, 05.01.2026 лікар одержав результати токсикологічного дослідження відібраних біологічних матеріалів ОСОБА_1 , де в останнього було виявлено в сечі канабіноїди, відповідно був встановлений остаточний діагноз та виданий на підставі акту медичного огляду висновок.

Посилання ОСОБА_1 на те, що місцевим судом справа про адміністративне правопорушення щодо нього була розглянута поверхово, так як судом не було витребувано Акт медичного огляду, є безпідставним, оскільки такий Акт був витребуваний захисником Даничем О.С., який в свою чергу просив відкласти розгляд справи щодо ОСОБА_1 для отримання вказаного Акту медичного огляду водія.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів та спілкування з водієм, виникли підозри про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Поліцейські перевірили зіниці очей, озвучили ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що водій погодився. Перебуваючи в медичному закладі, водій пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння. Після надходження результату токсикологічного дослідження поліцейські ознайомили ОСОБА_1 з його результатами, роз`яснили права та повідомили про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за фактом керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду. Після цього, поліцейський ознайомив ОСОБА_1 зі змістом протоколу.

Отже, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Посилання апелянта на те, що в порушення ст.254 КУпАП протокол складений поза межами 24 годинного часу, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, подія мала місце 31 грудня 2025 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №1751 датований 09 січня 2026 року, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено працівником поліції 28 січня 2026 року, коли його було зупинено, що узгоджується з вимогами ст.254 КУпАП. 

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), якими є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

В даному випадку працівник поліції, оцінивши поведінку та стан водія ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому згідно з вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху запропонував пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд зауважує, що поліцейський, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог пп. «а» та пп. «б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 ПДР повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наведених обставин, ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння та було проведено зовнішній огляд водія, поведінку обстежуваної особи, стан його свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск), надано ємність для відібрання біологічного середовища. При цьому, ОСОБА_1 процедуру відібрання біологічного зразку, а саме сечі, не оскаржував та погодився з даним видом дослідження. За результатами експрес-тесту попередньо було встановлено – канабіоїди, після чого лікар повідомив, що біоматеріал буде направлено в лабораторію і результат буде готовий через тиждень. Згідно з медичним аналізом встановлено діагноз - наркотичне сп`яніння.

Тобто, заключний висновок та діагноз за результатами огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних, що відповідає процедурі огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також апеляційний суд зауважує, що після того як ОСОБА_1 здав біоматеріал, він весь час перебував поряд біля ємності з біологічним середовищем, при цьому, тестування, яке проводив лікар-нарколог, здійснювалось у присутності та під наглядом ОСОБА_1 , а ємність із біологічним середовищем було належним чином запечатана лікарем. Таким чином, у апеляційного суду немає жодних підстав вважати, що під час дослідження у КНП «ЧОПНЛ» був використаний біоматеріал іншої особи, а не водія.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 не наполягав на проходженні огляду в іншому медичному закладі, або висловлював будь-які зауваження щодо такого огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також відсутні будь-які дані, які можуть свідчити про те, що водій має сумніви у професійності та кваліфікації лікаря, який проводив огляд та склав медичний висновок.

Посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду справи в місцевому були порушені його права, оскільки розгляд справи було здійснено без його участі, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.
Також апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
А тому місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом були вчинені всі необхідні дії для сповіщення про розгляд справи, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний