Справа № 951/358/26
Провадження №2/951/286/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

03 липня 2026 року          селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді Чапаєва Р.В.,
за участі секретаря судового засідання Бусько Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Козова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі позивач, АТ «А-БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.06.2019 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановивши кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору. Водночас відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 11.05.2026 у нього виникла заборгованість у розмірі 144 342,47 грн, яка складається із 121 397,04 грн заборгованості за кредитом та 22 945,43 грн заборгованості за відсотками.
З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 144 342,47 грн та судові витрати.
Суддя Козівського районного суду Тернопільської області своєю ухвалою від 21.05.2026 відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання повторно не з`явився, надіслана йому судом ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками повернулися до суду без вручення.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18).
Відповідач письмового відзиву на позов не подав.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, – суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.
Отже, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, підписавши 18.06.2019 Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».
Підписуючи Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними на офіційному сайті www.a-bank.com.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг; він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та погоджується з його умовами; зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті АТ «А-БАНК».
До вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ «А-БАНК» позивач надав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Тарифи, а також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний електронним підписом відповідача.
Умовами Паспорту споживчого кредиту передбачено: тип кредиту – поновлювана кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредитування – до 200 000 грн; строк кредитування – 240 місяців; пільгова процентна ставка – 0,000001% на місяць; базова процентна ставка – 3,7% на місяць (44,4% річних); тип процентної ставки – фіксована; реальна річна процентна ставка – від 54,62% до 58,23%.
Як убачається з довідки за картами, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано платіжні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до грудня місяця 2024 року; № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року.
Відповідно до довідки за лімітами ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 18.06.2019 за період з 18.06.2019 по 11.05.2026 встановлено такі кредитні ліміти: 18.06.2019 встановлено кредитний ліміт 0,00 грн (ініціатор – клієнт); 07.08.2021 збільшено кредитний ліміт до 25 000,00 грн; 01.03.2022 зменшено кредитний ліміт до 5000,00 грн; 28.02.2023 збільшено кредитний ліміт до 19 000,00 грн; 11.09.2023 збільшено кредитний ліміт до 26 000,00 грн; 11.12.2023 збільшено кредитний ліміт до 32 000,00 грн; 09.02.2024 збільшено кредитний ліміт до 50 000,00 грн; 24.05.2024 збільшено кредитний ліміт до 81 000,00 грн; 04.09.2024 збільшено кредитний ліміт до 91 000,00 грн; 22.09.2024 збільшено кредитний ліміт до 100 000,00 грн; 05.10.2024 збільшено кредитний ліміт до 105 000,00 грн; 16.10.2024 збільшено кредитний ліміт до 125 000,00 грн; 28.11.2025 зменшено кредитний ліміт до 121 397,04 грн.
З виписки по картці за період з 18.06.2019 по 11.05.2026 встановлено, що відповідач користувався відкритим йому рахунком, регулярно знімаючи готівку, оплачуючи товари та послуги, здійснюючи перекази як за рахунок власних коштів, так і в межах суми кредитного ліміту, частково погашаючи заборгованість.
Відповідно до долученого банком до позовної заяви розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 18.06.2019, укладеним з АТ «А-БАНК», станом на 11.05.2026 становить 144 342,47 грн та складається із 121 397,04 грн заборгованості за кредитом, 22 945,43 грн заборгованості за відсотками.
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати такі норми матеріального права.
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» та Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим в електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» електронним підписом.
Згідно з вимогами частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до вимог частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частини перша, п`ята статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Ураховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також з огляду на вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Факт користування відповідачем кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи та вбачається з виписки по картці за рахунком № НОМЕР_1 за період з 18.06.2019 по 11.05.2026, при цьому про втрату картки відповідач не заявляв, із заявами щодо несанкціонованого використання коштів до банку не звертався, користувався кредитними коштами та частково погашав наявну заборгованість.
Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 18.06.2019 станом на 11.05.2026 становить 144 342,47 грн та складається із 121 397,04 грн заборгованості за кредитом, 22 945,43 грн заборгованості за відсотками.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та доказів на спростування доводів позивача не надав.
Таким чином, позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 18.06.2019 станом на 11.05.2026 у розмірі 144 342,47 грн, яка складається із 121 397,04 грн заборгованості за кредитом, 22 945,43 грн заборгованості за відсотками.
За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено повністю, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.06.2019 станом на 11.05.2026 у розмірі 144 342,47 грн (сто сорок чотири тисячі триста сорок дві гривні 47 копійок). 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Козівським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 03.07.2026.

Реквізити учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, 11, код ЄДРПОУ: 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Головуючий суддя         Р.В. Чапаєв