Справа № 163/832/26 
Провадження № 2/163/390/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( З А О Ч Н Е )
22 червня 2026 року  Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючої судді Гайдук А.Л.,
за участі секретаря Кузьміної А.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 25 056,74 гривень заборгованості за кредитним договором № 6197718 від 03.12.2024 року.
Вимоги обґрунтовано тим, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 6197718, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5 000,00 гривень на 345 днів. 25 листопада 2025 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» уклали договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» право вимоги за договором № 6197718. Згідно із договором відступлення прав вимоги борг відповідача перед новим кредитором становить 25 056,74 гривень, з яких: за тілом кредиту – 3075 грн, комісією – 5 600,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями за неналежне виконання грошового зобов`язання - 7000 грн. Цю заборгованість відповідач не погасив ні первісному, ні новому кредитору. 

В судове засідання учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами суду не здійснювалося.
Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, відзиву не подавав, клопотань чи заяв не надсилав.
З огляду на викладене, суд провів заочний розгляд позову, відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.
03.12.2024 року ОСОБА_1 , після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містив усі істотні умови договору, шляхом підтвердження акцепту за допомогою одноразового ідентифікатора (SMS-коду) "730335", який був направлений через телекомунікаційну систему на номер телефону, зазначений Позичальником у анкеті, уклав у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» Договір № 6197718 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Умовами цього договору визначено його предмет.
1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, у кредит (далі – кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом (далі – плата) відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. 
1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. 
1.3. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів з 03.12.2024 (дата надання кредиту). Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. 
1.4. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 13.11.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). 
1.5. Загальні витрати Позичальника за кредитом складають 16 275,00 грн. Денна процентна ставка складає: (16 275,00 грн. / 5000.00 грн.) / 345 днів * 100% = 0.94%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 2576,17 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 21 275,00 грн. 
1.5.1. Комісія за надання кредиту: 875.00 грн., яка нараховується за ставкою 17,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
1.5.2. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 15 400.00 грн., що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору. 
1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. 
1.5.4. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0.0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. 
Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 Договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть: 0.00 грн.

На виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ «МІЛОАН» належним чином і в повному обсязі надало Відповідачу кредитні кошти у сумі 5000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, зазначену Позичальником під час оформлення заявки на отримання кредиту, а саме: НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням 143981334 від 03.12.2024.
25.11.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» було укладено договір відступлення права вимоги №ДО-20251125, відповідно до якого Позивач набув усі права первісного кредитора за Кредитним договором № 6197718 від 03.12.2024 року. 
Таким чином, ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» є належним кредитором та має повне право на звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 6197718 від 03.12.2024 року в загальній сумі заборгованості 15 675 гривень, з яких: за тілом кредиту – 3 075 грн, комісією – 5 600 грн, заборгованість за штрафними санкціями за неналежне виконання грошового зобов`язання - 7000 грн.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статті 512, 514 ЦК України передбачають, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.
Факт укладення договору про споживчий кредит № 6197718 від 03.12.2024 року та отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5 000,00 грн підтверджений належними доказами і відповідачем не оспорено. 
Натомість ОСОБА_1 кредитними коштами користувався, однак умов договору не виконував, платежі на погашення заборгованості не здійснював, у зв`язку з чим, згідно долучених позивачем доказів, має заборгованість перед позивачем за тілом кредиту – 3075 грн, комісією – 5 600,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями за неналежне виконання грошового зобов`язання - 7000 грн.
Стосовно заборгованості за штрафними санкціями, то суд у цій частині враховує норми чинного законодавства.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, з урахуванням п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, позовна вимога щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями у сумі 7000 гривень задоволенню не підлягає.
З приводу заборгованості за комісією (загальна сума 5 600,00 грн.) судом встановлено, що умовами договору передбачено стягнення комісії за надання кредиту одноразово в сумі 875.00 грн. та комісії за обслуговування кредиту, що нараховується за ставкою 14.00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, яка становить згідно позовних вимог – 4 725 грн.
Щодо стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту суд прийшов до такого.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Суд зазначає, що умова кредитних договорів щодо обов`язку відповідача сплачувати банку комісію за обслуговування кредитної заборгованості по суті є платою позичальника за надання інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена законом, та плату за дії, які вчиняються позичальником на користь кредитодавця, є прямою економічною метою останнього і не становлять платної банківської послуги. А тому, такі умови кредитного договору є нікчемними відповідно до частин 1 та 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Наведене узгоджується з висновком, якого дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача комісії за обслуговування кредиту у сумі 4 725 гривень до задоволення не підлягає.

Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Таким чином, зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, наведені положення чинного законодавства та правові висновки, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 3 950 гривень, яку складають заборгованість за тілом кредиту – 3 075 грн., за комісією за надання кредиту – 875,00 грн.
Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правової допомоги №ДО-20260202/001 від 02.02.2026 року, копію заявки про надання правової допомоги №346, копію акту №346 про надання юридичної допомоги, копію прайс-листа за договором про надання правової допомоги адвокатом Богомоловим В.В., платіжну інструкцію.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач, крім того, просить стягнути витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику у сумі 381, 74 грн., на підтвердження яких долучено Додаток №3 про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції, акт надання послуг з друку та відправки документів №80, опис вкладення у Укрпошта документ.
Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 15,76 % таких вимог.
Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» заборгованість за Кредитним договором № 6197718 від 03.12.2024 року у розмірі 3 950 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень, яку складають: 
- 3075 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 875 грн. - сума заборгованості за комісією за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» 419 (чотириста дев`ятнадцять) гривень 59 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» 1 418 (одну тисячу чотириста вісімнадцять) гривень 40 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ» 60 (шістдесят) гривень 16 копійок витрат, пов`язаних з підготовкою та направленням документів боржнику.

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку. 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Найменування позивача – ТОВ «ФК "СІТІ КОЛЕКТ»; місцезнаходження - проспект Соборності, буд.30А, місто Київ; код - ЄДРПОУ 43950742.
Ім`я відповідача – ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук