Справа № 559/5480/25 
Провадження № 2/559/658/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
15 червня 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі головуючої судді Жуковської О.Ю., за участі секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2016. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2021 вони з чоловіком разом не проживають, останній виїхав з країни. З того часу подружніх відносин не підтримують та взагалі не спілкуються. Вважає, що примирення з відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Тому просить шлюб розірвати. Крім того оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути аліменти у розмірі частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначає, що з 2021 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, не займається її вихованням та розвитком, з того часу жодного разу дитини не бачив, що свідчить про відсутність будь-якого прояву батьківської турботи та піклування. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою без участі батька, відповідач повністю нехтує своїми батьківськими обов`язками. Тому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду від 20.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Крім того. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи Орган опіки та піклування Дубенської міської ради та витребувано з Державної прикордонної служи інформацію про перетин державного кордону ОСОБА_2 16.03.2026 повторно винесено ухвалу про витребування інформації щодо перетину державного кордону ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 22.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
Представник позивачки адвокат Цуняк В.Й. згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивачки, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник органу опіки та піклування Дубенської міської ради подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, інших заяв та клопотань не має. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини справи. 
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 , громадянином росії, та ОСОБА_5 , громадянкою України, 29 квітня 2016 року зареєстровано шлюб відділом рацсу р-ну міста-курорту сочі управління рацсу краснодарського краю, про що складено актовий запис №563, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який перекладено на українську мову перекладачем Шмигою В.А. та посвідчено приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.14-16).
28.11.2025 Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління юстиції України повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 та поновлено запис за актовим записом №3 (а.с.31).
Також, сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 27.11.2025 Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління юстиції України (а.с.20).
Згідно довідки №828 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рішенням УДМС України в Рівненській області набула громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» та є громадянкою України (а.с.23).
Дитина зареєстрована з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 (а.с.24,33).
Разом з тим, зі змісту позовної заяви слідує, що позивачка з донькою фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно психолог-психологічної характеристики, наданої Рівненським ліцеєм №7Рівненської міської ради, ОСОБА_8 навчається у даному закладі освіти з 01.09.2023. Мама учениці забезпечує усі побутові умови для гармонійного розвитку дівчинки, здійснює контроль освітнього процесу дитини, приділяє належну увагу вихованню, підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться її шкільним життям. Тато учениці ОСОБА_2 за час навчання дочки у ліцеї жодного разу не з`явився, не телефонував і в жодний спосіб не цікавився навчанням дівчинки (а.с.25).
Згідно інформації, наданої суду 17.03.2026 Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, громадянин ОСОБА_2 10.11.2021 перетнув український кордон на пункті пропуску пп «Гоптівка» (кордон з російською федерацією), напрям - виїзд. Записів щодо в`їзду останнього на територію України немає (а.с.111-114). 
Згідно безстрокової посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 зареєстрований в Україні за адресою АДРЕСА_3 (а.с.12-13).
Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №1521/05-02-28/26 від 16.04.2026, встановлено, що питання доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_9 , 2016 року народження було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Дубенської міської ради. Відповідач запрошувався на засідання повістками, але не з`явився. Зі слів позивачки, ОСОБА_2 більше п`яти років не цікавиться життям доньки, не піклується про її розвиток. Згідно письмових заяв свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтверджується той факт, що батько малолітньої ОСОБА_8 більше п`яти років не бере ніякої участі у вихованні та утриманні доньки, не цікавиться її життям та навчанням, здоров`ям, не передає ніяких коштів, подарунків. Це свідчить про свідоме ухилення від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов`язками. Визнано неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачем та вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с.117-118).
IV. Норми права, які застосував суд.
Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.
Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів суд застосовує такі норми права. 
За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей.
Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Позивачка стверджує, що спільно з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Відповідач з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не звертався. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до шлюбу заборонено. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вимогу задовольняє. 
Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав, суд зазначає, що стороною позивача було доведено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_9 , не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям та здоров`ям, і подання позову, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини. Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 10.11.2021 виїхав в напрямку території росії і в Україну більше не повертався, відповідно вже майже 5 років з дитиною не проживає, не бачився та не спілкувався. Дані обставини підтверджуються і висновком органу опіки та піклування., підстав для незгоди з яким судом не встановлено. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що відповідач зовсім не виконує батьківські обов`язки та усунувся від спілкуватися з донькою, а з 24.02.2022 Україна живе в умовах воєнного стану та захищає свою незалежність внаслідок агресії зі сторони російської федерації, відповідно дитина потребує особливої підтримки батьків, а натомість батько виїхав на територію наразі держави-агресора, фактично покинувши доньку, є підстави для позбавлення батьківських прав  ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_9 згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. 
Також, суд роз`яснює ОСОБА_2 , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів, при вирішенні спору суд враховує що той факт, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дитини, оскільки саме такий правовий наслідок позбавлення батьківських прав визначено ч.2 ст. 166 СК України. З урахуванням встановленого, керуючись принципами якнайкращого забезпечення інтересів дитини, справедливості та розумності, з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, працездатного віку відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі частина усіх видів його заробітку, оскільки це законодавчо гарантований рівень аліментів на дитину, що стягується навіть у безспірному наказному порядку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідає чинному законодавству та інтересам дитини. 
Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 грн. за кожну, що в зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 164, 166, 169, 180 СК України, суд,
УХВАЛИВ:
позов задовольнити: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 листопада 2025 року Дубенським відділом реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №3, - розірвати.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частина заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана суду протягом 30 днів з дня підписання рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд відповідачем чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву чи апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
 
Представник позивачки: адвокат Цуняк Володимир Йосипович, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса вул. С.Петлюри, 6/4, м. Рівне, електронна ІНФОРМАЦІЯ_4 
 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_3 , посвідка на постійне проживання (безстрокова) НОМЕР_3 , видана відділом ГІРФО ГУ МВС України в Київській області 12.03.2010.
 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області, код ЄДРПОУ 05391063, адреса вул. Замкова, 4, м. Дубно Рівненської області. Представник Кобилянський Роман Федорович.

 
Суддя            О.Ю. Жуковська