ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
с-ще Зарічне 
10 червня 2026 року   Справа № 561/658/26 

Суддя Зарічненського районного суду Рівненськоїої області Дідик А. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , непрацюючим, здійснює догляд за непрацездатним членом сім`ї, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №753828, ОСОБА_1 30 травня 2026 року близько 21:30 год. за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, пояснив, що дійсно 30.052026 мали місце дії під час яких було спричинено шкоду психологічному здоров`ю його доньки ОСОБА_2 .
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що дійсно в час та дату вказані у протоколі вчиняв дії, які містять ознаки домашнього насильства, внаслідок чого була заподіяна шкода її психологічному здоров`ю. На сьогодні конфліктна ситуація вичерпана.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно зі ст.1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:
домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Згідно з вимогами ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №753828 від 30.05.2026;
- рапортом чергового відділення №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 30.05.2026, ;
- письмовими поясненнями та заявою потерпілої ОСОБА_2 ;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких судом не встановлено.
Крім того, відповідно до положення ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програм для кривдників.
Однак суд не вбачає підстав для направлення ОСОБА_1 у порядку ст. 39-1 КУпАП на проходження програми «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки він вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за домашнє насильство.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.
Керуючисьст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому слід стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу а також витрати на облік указаного правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Зарічненський районний суд Рівненської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя         А. В. Дідик