МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/7174/25 
Провадження № 2/210/498/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
05 травня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Скотар Р.Є., за участі секретаря судового засідання Колос Д.В. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін позовну заяву адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:
До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу 05 листопада 2025 року надійшла позовна адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди заподіяної відповідачем під час виконання трудових обов`язків (а.с. 1-6).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ від 05 листопада 2025 року визначено головуючого - суддю Скотар Р.Є. 
Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 43).
На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України Відповідачем 01 грудня 2025 року подано відзив на позов, та надано докази його направлення стороні Позивача (а.с. 46-69).
Позивач, у строк, визначений статтями 199, 278 ЦПК України, з урахуванням ухвали про прийняття позову та відкриття провадження у справі, правом подання відповіді на відзив не скористався.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Клопотань про виклик у судове засідання сторін не надходило. Підстав для призначення судового засідання з ініціативи суду не вбачається. Враховуючи викладене, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що кореспондується з положеннями частини 5 статті 279 ЦПК України.
Виклад позовних вимог та заперечень відповідача.
Позивач зазначає, що станом на 22.04.2021 року перебувала в трудових відносинах з Приватним підприємством «СТІЛ СЕРВІС», працюючи на посаді вагаря дільниці з експлуатації ЗВ маси залізничного цеху ПП «СТІЛ СЕРВІС».
Того ж дня, близько 18 години 10 хвилин позивач перебувала на робочому місці, в приміщенні вагової, що знаходиться в будівлі перенавантажувального бункеру №3 рудозбагачувальної фабрики № 2 гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», прямуючи за інвентарем для прибирання позивач почала спускатись з другого на перший поверх по маршовим сходам, що складаються з 14 сходинок. Знаходячись на третій сходинці зверху випадково почала падати, та завдяки тому, що правою рукою притрималася за перило також встигла вхопитись за нього лівою рукою, чим зупинила падіння в районі другої сходинки знизу, під час падіння ліва нога позивача застрягла між четвертою та п`ятою сходинками знизу, внаслідок чого відбулось травмування лівої ноги позивача. Після падіння позивач була доставлена в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, де їй був поставлений діагноз «закритий трьох кісточковий перелом лівої гомілки із зміщенням та з підвивихом ступні до зовні та до заду».
За результатами проведеного комісією розслідування нещасного випадку, що стався 22 квітня 2021 року о 18 годині 15 хвилин на ПП «СТІЛ СЕРВІС» було прийнято рішення визнати даний нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом.
У зв`язку із заподіянням зазначеної шкоди здоров`ю 01.09.2021 року позивач вперше пройшла огляд медико-соціальною експертною комісією, за результатами якого їй визначено 15% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва та встановлена потреба в медикаментозному лікуванні.
21.09.2022 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК, за наслідком якого їй визначено 15% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. Встановлена потреба в медикаментозному лікування, зазначені ВМП.
04.10.2023 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК, за наслідком якого їй визначено 15% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. Встановлена потреба в медикаментозному лікування, зазначені ВМП.
У зв`язку з вказаним трудовим каліцтвом та частковою втратою професійної працездатності, порушено звичний спосіб життя позивача, остання позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, відчуває дискомфорт під час ходи, функції ушкодженої ноги до теперішнього часу не відновлені.
Вбачається беззаперечне порушення немайнового права позивача на працю, зміст якого полягає у можливості кожної особи заробляти собі на життя працею, яку вона вільно обирає, більше того втрата професійної працездатності свідчить про фізіологічні негативні зміни в стані здоров`я позивача, що вказує на порушення належного позивачу права на охорону здоров`я.
За таких обставин зі сторони відповідача має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана позивачу ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило ушкодження здоров`я позивача.
Представник Відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов є безпідставним, необґрунтованим, та не підлягає задоволенню, оскільки предметом позовних вимог ОСОБА_1 по справі №210/7154/25 є відшкодуванням моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я позивача внаслідок нещасного випадку, про що складений Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.04.2021 року о 18 годині 15 хвилин на ПП «СТІЛ СЕРВІС» від 09.06.2021 року.
Відповідно до обставин що стався нещасний випадок 22.04.2021 року (зміна з 07:00 до 19:00 годин) вагар (навантаження концентрату) дільниці експлуатації ЗВ маси залізничного цеху Приватного підприємства «Стіл сервіс» ОСОБА_1 о 6:45 прибула в приміщення вагової, що знаходиться в будівлі перевантажувального бункеру №3 рудозбагачувальної фабрики №2 гірничого департаменту ПАТ «АМКР». Шляхом опитування ОСОБА_2 , що здавала зміну, ОСОБА_1 ознайомилась з особливостями роботи попередньої зміни, а також зі станом обладнання та робочого місця, після чого перевдягнулась у спецодяг та взуття в побутовому приміщенні, що знаходиться у будівлі перевантажувального бункеру №3. О 06 годині 55 хвилин ОСОБА_1 повернулась до приміщення вагової, внесла до «Журналу прийому-передачі зміни» записи, щодо приймання зміни, прийняла участь у селекторній нараді, що проводив начальник дільниці з експлуатації ЗВ маси ОСОБА_3 , та отримала завдання на зміну, після чого приступила до роботи. Близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_1 електронною поштою направила підсумки зважування за зміну керівникові. О 18 годині 10 хвилин ОСОБА_4 перевдягалась у власний одяг, після чого, з її слів згадала, що на першому поверсі будівлі вагової залишився її інвентар для прибирання, вирішивши його забрати ОСОБА_1 спускалась по маршовим сходам, що складались з 14 сходинок з другого на перший поверх. Знаходячись на третій сходинці зверху випадково почала падати, та завдяки тому, що правою рукою притримувалась за перила також встигла схопитись лівою рукою, і зупинити падіння в районі другої сходинки знизу, при цьому її ліва нога застряла між четвертою та п`ятою сходинкою знизу. Після чого ОСОБА_1 , за допомогою власного мобільного телефону, зателефонувала контролеру продукції збагачення служби технологічного контролю гірничого департаменту департаменту ПП «Стіл сервіс» ОСОБА_5 , яка протягом двох хвилин прибула на місце нещасного випадку та допомогла ОСОБА_1 присісти на металевий ящик з піском. О 18:45 ОСОБА_1 була доставлена машиною швидкої допомоги ПП «Стіл сервіс» до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2», де останній поставлено діагноз закритий трьохкісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом ступні до зовні та до заду.
Комісією встановлено, що на момент нещасного випадку:
- потерпіла була вдягнена у власний чистий одяг та власне взуття, при цьому була забезпечена спецодягом та спецвзуттям, які знаходились у справному стані, відповідали розміру, та відповідали нормам видачі та видам робіт;
- маршові сходи для ступку на перший поверх будівлі рудозбагачувальної фабрики №2 гірничого департаменту ПАТ «АМКР» відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.6-52:2008 «Сходи маршеві, площадки та огорожі сталеві. Технічні умови»;
- сходинки на сходовому марші знаходяться у справному сухому стані та не захаращені сторонніми предметами;
- освітлення місця події штучне за допомогою стаціонарних електричних світильників.
Пункт 5 встановлює, що це відповідає виду події: падіння потерпілої під час пересування. Серед основних причин організаційна невиконання вимог інструкцій з охорони праці, зокрема, порушення п.п.1.6,1.7.6 інструкцій з охорони праці для вагаря дільниці експлуатації ЗВ маси залізничного цеху ОП 01.07.18 затвердженої наказом директора ПП «Стіл сервіс» від 05.07.2018 року №2184/1.
Серед супутніх причин є технічна та організаційна причини.
Шкідливий або небезпечний фактор відсутній.
Устаткування, машини, механізми, транспорті засоби, експлуатація яких призвели до нещасного випадку відсутні.
Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №060586 від 01.09.2021 року Позивачу первинно встановлено 15% втрати професійної працездатності з 01.09.2021 по 01.09.2022 року.
Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 065520 ОСОБА_1 повторно встановлено 15% втрати професійної працездатності строком до 01.09.2025 року.
Відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах ПАТ «АМКР» не с роботодавцем позивача, ОСОБА_1 . Роботодавцем є Приватне Підприємство «Стіл Сервіс», яке відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 09.06.2021 року встановило обставини нещасного випадку, що стався 22.04.2021 о 18 годині 15 хвилин на території ПП «Стіл Сервіс».
Відповідно до принципів цивільної та трудової відповідальності, стягнення моральної шкоди можливе лише з особи, яка є власником, уповноваженим ним органом або безпосередньо винна у заподіянні шкоди. ПАТ «АМКР» не є роботодавцем позивача, а отже, не може нести відповідальності за нещасний випадок, який стався на іншому підприємстві.
Крім того, позивачу відшкодовано моральну шкоду у розмірі 60 000,00 грн у справі № 210/5167/25 від 03.09.2025 року, що підтверджує фактичне визнання судом винною особою ПП «Стіл Сервіс». Це рішення має преюдиційний характер у даних правовідносинах і виключає можливість притягнення ПАТ «АМКР» до відповідальності заданий випадок.
Позовні вимоги до ПАТ «АМКР» є необґрунтованими, оскільки відсутні будь-які правові підстави для стягнення моральної шкоди з ПАТ «АМКР» лише на підставі того, що нещасний випадок стався на території підприємства ПАТ «АМКР».
Таким чином, будь-які вимоги Позивача щодо стягнення моральної шкоди з ПАТ «АМКР» суперечать положенням чинного законодавства та фактично вже реалізованій компенсації через рішення суду у справі № 210/5167/25 від 03.09.2025 року з ПП «Стіл Сервіс».
В даному випадку не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення моральної шкоди. Тому, Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 станом 22.04.2021 року позивач перебувала в трудових відносинах з Приватним підприємством «СТІЛ СЕРВІС», працюючи на посаді вагаря дільниці з експлуатації ЗВ маси залізничного цеху ПП «СТІЛ СЕРВІС» з 16.07.2025 року звільнена за власним бажанням (а.с.28-34).
З акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.04.2021 року перебувала в трудових відносинах з Приватним підприємством «СТІЛ СЕРВІС», працюючи на посаді вагаря дільниці з експлуатації ЗВ маси залізничного цеху ПП «СТІЛ СЕРВІС».
Того ж дня, близько 18.10 год. позивач перебувала на робочому місці, в приміщенні вагової, що знаходиться в будівлі перенавантажувального бункеру №3 рудозбагачувальної фабрики №2 гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», прямуючи за інвентарем для прибирання позивач почала спускатись з другого на перший поверх по маршовим сходам, що складаються з 14 сходинок. Знаходячись на третій сходинці зверху випадково почала падати, та завдяки тому, що правою рукою притрималася за перило також встигла вхопитись за нього лівою рукою, чим зупинила падіння в районі другої сходинки знизу, під час падіння ліва нога позивача застрягла між четвертою та п`ятою сходинками знизу, внаслідок чого відбулось травмування лівої ноги позивача. Після падіння позивач була доставлена в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради, де їй був поставлений діагноз «закритий трьох кісточковий перелом лівої гомілки із зміщенням та з підвивихом ступні до зовні та до заду».
Комісією встановлено, що на момент нещасного випадку:
- потерпіла була вдягнена у власний чистий одяг та власне взуття, при цьому була забезпечена спецодягом та спецвзуттям, що відповідає нормам видачі та видам робіт, спецодяг та спецвзуття потерпілої знаходяться у справному стані, за розміром відповідають її антропологічним даним;
- маршові сходи для ступку на перший поверх будівлі рудозбагачувальної фабрики №2 гірничого департаменту ПАТ «АМКР» відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.6-52:2008 «Сходи маршеві, площадки та огорожі сталеві. Технічні умови»;
- сходинки на сходовому марші знаходяться у справному сухому стані та не захаращені сторонніми предметами;
- освітлення місця події штучне за допомогою стаціонарних електричних світильників на момент нещасного випадку було відсутнє (а.с.17-18).
Комісія зі спеціалізованого розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с.19).
З виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 22.04.2021 року по 13.05.2021 року. Основний діагноз: закритий трьох кісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом ступні до зовні та до заду. Садна лівої нижньої кінцівки (а.с.24). З 30.06.2021 року по 13.07.2021 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні, заключний клінічний діагноз: консолідуючий оперований перелом кісточок лівої гомілки (а.с.25).
З виписки №1110 із медичної карти стаціонарного хворого КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР» вбачається, що основний діагноз ОСОБА_1 «консолідуючий після металоостеосинтезу 29.04.2021 року злам кісточок лівої гомілки з порушенням функції ходи. Травма виробнича 22.04.2021 року» (а.с.26-27).
01 вересня 2021 року Позивачу висновком МСЕК встановлено 15% втрати професійної працездатності з 01 вересня 2021 року по 01 вересня 2022 року. Причина втрати професійної працездатності: трудове каліцтво, дата встановлення страхового випадку 22 квітня 2021 року, з переоглядом 01 вересня 2022 року (а.с.7).
З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надані медичної та соціальної допомоги вбачається, що 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 пройшла повторний огляд, ступінь втрати професійної працездатності 15% з 01 вересня 2022 року по 01 вересня 2023 року, з датою переогляду 10.08.2023 року. Потреба у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування. ВМП (а.с.9).
04 жовтня 2023 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК, за наслідком якого їй визначено 15% втрати професійної працездатності з переоглядом 10.08.2025 року. Встановлена потреба в медикаментозному лікування, ВМП.
Нормативно-правове обґрунтування
ОСОБА_1 знаходилась в трудових відносинах з Відповідачем, тому правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою ХІ КЗпП України.
Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно з частин 3-4 статті 153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Відповідно до статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України).
Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).
Оскільки закон покладає обов`язок створення безпечних і нешкідливих умов праці, власник або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерплому внаслідок фізичного чи психічного впливу небезпечних умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.
Згідно статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Згідно з нормами Конституції України – людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).
Крім того, статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Водночас, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Так, Актом форми Н-1 розслідування нещасного випадку, що стався 22 квітня 2021 року о 18 год. 15 хв. від 09 червня 2021 року встановлено та підтверджено, що факт отримання травми позивачем відбулося при виконанні ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача.
Виходячи з норм частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з частинами 1 та 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, в даному випадку відповідач несе прямий обов`язок по виплаті позивачу відшкодування з приводу спричинення моральної шкоди.
Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року у справі № 1-9/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування), моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
Висновки за результатами розгляду матеріалів справи
На суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову.
З акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22 квітня 2021 року о 18 год. 15 хв. встановлено та підтверджено, що факт отримання виробничої травми позивачем відбулося при виконанні ним трудових обов`язків на підприємстві відповідача та визнано таким, що пов`язане з виробництвом.
01 вересня 2021 року Позивачу висновком МСЕК встановлено 15% втрати професійної працездатності з 01 вересня 2021 року по 01 вересня 2022 року. Причина втрати професійної працездатності: трудове каліцтво, дата встановлення страхового випадку 22 квітня 2021 року, з переоглядом 01 вересня 2022 року.
З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надані медичної та соціальної допомоги вбачається, що 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 пройшла повторний огляд, ступінь втрати професійної працездатності 15% з 01 вересня 2022 року по 01 вересня 2023 року, з датою переогляду 10.08.2023 року. Потреба у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування. ВМП (а.с.9).
04 жовтня 2023 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК, за наслідком якого їй визначено 15% втрати професійної працездатності з переоглядом 10.08.2025 року. Встановлена потреба в медикаментозному лікування, ВМП.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки завдавала шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із завданою шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина в завданні шкоди.
Відповідач не скористався обов`язком доведення відсутності своєї вини та не надав до суду доказів, які б доводили відсутність вини підприємства.
З письмових матеріалів справи достовірно встановлено, що відповідачем не було достатньо створено безпечні умови праці, а тому він також несе відповідальність, включаючи і компенсації за заподіяну позивачу моральну шкоду. Відповідачем не доводився факт відшкодування ним позивачу моральної шкоди.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 пройшла огляд медико-соціальною експертною комісією 01 вересня 2021 року, з урахування дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, в даному випадку належним відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 
Що стосується доводів відповідача про те, що не було встановлено вчинення з боку підприємства будь-яких неправомірних дій, які могли призвести до нещасного випадку, тому відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування шкоди, суд їх відхиляє, з огляду на наступне.
З акту спеціального розслідування вбачається, що основною причиною нещасного випадку, який стався з Позивачкою, є невиконання вимог інструкції з охорони праці вагаря дільниці експлуатації ЗВ маси залізничного цеху ОП (Гузик В.В.), супутні: 1) технічна - недостатність освітлення (п. 3.3.6 посадової інструкції майстра дільниці складування і відвантаження концентрату виробництва; 2) організаційна - невиконання посадових обов"язків (пп. 3.1.25, 3.2.2, 3.3.1.3 посадової інструкції начальника залізничного цеху) (а.с. 19).
Особи, які допустили порушення: ОСОБА_1 (позивачка); ОСОБА_6 (майстер дільниці ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"), ОСОБА_7 (начальник залізничного цеху ПП "Стіл Сервіс")
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.
Відповідно до статті 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частинами першою та другою статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.
Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, на час настання нещасного випадку та проведення спеціального розслідування врегульована Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (далі - Порядок № 337).
Пунктом 22 Порядку № 337 визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), що сталися з працівником під час виконання завдання в інтересах свого підприємства (установи, організації) на території (об`єкті) іншого підприємства (установи, організації), розслідуються комісією, утвореною підприємством (установою, організацією), де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), за участю представників підприємства (установи, організації), працівником якого є потерпілий, і представника первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий (у разі її відсутності - уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці). У разі проведення спеціального розслідування нещасного випадку - за участю представника профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання.
Такі нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) беруться на облік підприємством (установою, організацією), працівником якого є потерпілий.
Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.
Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є, зокрема:
2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;
3) підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення;
5) виконання потерпілим дій в інтересах підприємства (установи, організації), де він працює, що не належать до його трудових (посадових) обов`язків.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на робочому місці після закінчення зміни та приводила в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, тому з цією метою пересувалася по території підприємства (установи, організації) після закінчення роботи.
Акт за формою Н-1 підприємством Відповідача не оскаржувався.
Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
З письмових матеріалів справи встановлено, що позивач переносить моральні страждання, оскільки позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання, постійно відчуває біль, необхідність у постійних медичних оглядах, лікуванні, що призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які Позивач мала до моменту отримання втрати професійної працездатності.
При визначенні розміру відшкодування, суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно чого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Згідно з статтею 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
З матеріалів справи встановлено, що Позивачка допустила необережність, пересуваючись по сходам, але така необережність не була грубою, навпаки ОСОБА_1 схопилася за перила, чим зупинила падіння, і відвернула шкоду здоров"я у більшому розмірі.
Так, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг її душевних та фізичних страждань, тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані втратою професійної працездатності, зокрема 15% втрати працездатності, тобто невідворотність та сталість наслідків від отриманої травми протягом тривалого часу, у зв`язку із чим вважає за можливе стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, грошові кошти в сумі 60000,00 гривень.
Щодо судових витрат
При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Позивач подав позов про стягнення про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 43, 46 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позовну заяву адвоката Гузєва Ігоря Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код ЄДРПОУ 24432974, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 60 000,00грн. (шістдесят тисяч гривень) без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код ЄДРПОУ 24432974, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено та підписано 05 травня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (код ЄДРПОУ 24432974, 50095, Дніпропетровська область, м, Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1).

Суддя: Р. Є. Скотар