Справа № 216/2975/26 
провадження 3/216/974/26 

ПОСТАНОВА 
іменем України 
15 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали адміністративних справ, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, паспорт НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,–

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 630514 від 02.04.2026 року, 02 квітня 2026 року о 21 год. 06 хв. по вул. Свято-Миколаївська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці.  Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України – Відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_2 . 
 
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 630529 від 02.04.2026 року, 02 квітня 2026 року о 21 год. 06 хв. по вул. Свято-Миколаївська в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, правопорушення скоєно повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
За викладених обставин наявні достатні підстави для розгляду вказаних адміністративних матеріалів в одному провадженні.
ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
15.06.2026 р. від повноважного представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Сторчеус Г.М. через систему “Електронний суд” до суду надійшли заперечення на протоколи про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної 

відповідальності, у яких представник зазначає про те, що на його думку з наявних матеріалів справи про адміністративні правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав, встановлених п.1 ст. 247 КпАП України.
Також 15.06.2026 р. від повноважного представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Сторчеус Г.М. через систему “Електронний суд” до суду надійшли заяви, у яких представник просить суд розгляд даної справи проводити без участі ОСОБА_3 та його повноважного представника, заперечення підтримує в повному обсязі.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126,130 КУпАП не є обов`язковою. 
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. 
Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи вищевикладене, вважаю за можливе проводити розгляд даної справи у відсутність  ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, розглянувши заперечення повноважного представника вважаю, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КпАП України, ч.5 ст. 126 КУпАП з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В ході судового розгляду судом було досліджено наступні матеріали справи:
- Протокол серії ЕПР1 № 630514 від 02.04.2026 року;
-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КПНД ДОР» від 02.04.2026 року;
- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.04.2026 року;
-Рапорт інспектора ПП від 02.04.2026 року;
-Довідку інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УППП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кузмінського В., відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

-відеозаписи на DVDR диску з нагрудних бодікамер та відеореєстратора патрульних поліцейських .
З відеофайлу “Clip 0” вбачається факт руху транспортного засобу марки “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 (час 21:06:19 год.). 
З відеозапису “Clip-1” вбачається, що після зупинки вказаного автомобіля з місця водія вийшов ОСОБА_1 (час 21:06:56 год.). 
На відеозаписі “Clip-3” зафіксовано, що інспектор патрульної поліції повідомляє водію ОСОБА_1 причину зупинки, а саме – автомобіль, яким він керував знаходиться в розшуку (час 21:10:33 год.). 
З відеофайлу “Clip 6” вбачається, що під час розмови з водієм ОСОБА_1 інспектор поліції виявила в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, після цього інспектор патрульної поліції запропонувала водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій пояснює, що за кермом він не був, а відтак підстави для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутні (час 21:50:20 год.). Інспектор патрульної поліції повторно запропонувала водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 своїми діями відмовився від проходження такого огляду, заперечив факт водіння авто, інспектором роз`яснено водію наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Також в матеріалах справи знаходиться складене інспектором патрульної поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КПНД ДОР» від 02.04.2026 року.
Водій ОСОБА_1 від підпису в протоколі серії ЕПР1 № 630514 від 02.04.2026 року відмовився.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Зазначена Інструкція встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від будь-якого запропонованого (в разі підстав) огляду.
З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що вимоги Інструкції жодним чином не порушені інспектором та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку.
Доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сторчеус Г.М., викладені у письмових запереченнях про те, що були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , так як не було факту порушення Правил дорожнього руху України спростовуються протоколом серії ЕПР1 № 630514 від 02.04.2026 року, в якому зазначено, що 02.04.2026 року було зупинено транспортний засіб “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 на підставі ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію", а також відеозаписом “Clip-3” з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, на якому зафіксовано, що інспектор патрульної поліції повідомляє водію ОСОБА_1 причину зупинки, а саме – автомобіль, яким він керував знаходиться в розшуку (час 21:10:33 год.).
Також не можуть бути взяті до уваги доводи захисника про те, що відеозапис місця події не є безперервним, оскільки такі твердження не впливають на допустимість і достовірність доказів, отриманих під час складання матеріалів справи.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, а тому безперервність відеозапису не є обов`язковою умовою його допустимості, якщо зміст запису дає можливість достовірно встановити подію правопорушення, дії водія та працівників поліції. 
Наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує ключові обставини події, у тому числі пропозицію пройти огляд, відмову від проходження огляду водія та інші істотні дії, тому перерви у відеозапису не спростовують фактів, що підтверджують вчинення правопорушення.
Також не заслуговують на увагу твердження захисника, викладені у запереченнях щодо того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, адже дане твердження спростовується відеозаписом “Clip 6” з бодікамер патрульних поліцейських, на якому зафіксовано, що інспектором патрульної поліції роз`яснено права водію ОСОБА_4 (час 21:50:38 год.).
Як зазначено в усталеній практиці ЄСПЛ: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил,оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем з метою їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з прав людини по справі "О`Галлоранта Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloranand Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Наявні в матеріалах письмові та відеодокази суд визнає належними та доспустими, оскільки вони узгоджуються між собою та стосуються предмету доказування.
Попри заперечення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Стрибайло О.В., судом зроблено висновок про відсутність підстав для закриття провадження у справі та є очевидним, що інспектором було законно складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 630514 від 02.04.2026 року, а долучені до нього докази в сукупності з обставинами, які встановлені в судовому засіданні, дають змогу суду дійти висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених обставин вчинення адміністративного правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Згідно із п. 3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року N 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130КУпАП)».
Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступним:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 630514 від 02.04.2026 року;
- рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого під час патрулювання було зупинено транспортний засіб “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2   під керуванням ОСОБА_1 згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів водія було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами на 3 роки відповідно до постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2024 р. та вчинив правопорушення повторно протягом року;
- постановою серії ЕНА № 6249758 від 30.11.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом будучи позбавленим права керування;
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а саме: 
- з відеофайлу “Clip 0” вбачається факт руху транспортного засобу марки “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 (час 21:06:19 год.). 
- з відеозапису “Clip-1” вбачається, що після зупинки вказаного автомобіля з місця водія вийшов ОСОБА_1 (час 21:06:56 год.). 
- на відеозаписі “Clip-3” зафіксовано, що інспектор патрульної поліції повідомляє водію ОСОБА_1 причину зупинки, а саме – автомобіль, яким він керував знаходиться в розшуку (час 21:10:33 год.). 
- на відеозаписі “Clip-7” зафіксовано, що інспекторами патрульної поліції під час перевірки документів водія було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами на 3 роки відповідно до постанови суду Дніпропетровської та вчинив правопорушення повторно протягом року. 
Наявність постанови серії ЕНА №6249758 від 30.11.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП свідчить про те, що останній притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та в подальшому повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Також слід зазначити, що захисником не надано доказів на підтвердження оскарження або ж скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про 

адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6249758 від 30.11.2025 р.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Частиною 1 ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП є безальтернативною і передбачає один вид стягнення, а саме штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Чинний КУпАП не містить жодних застережень чи умов застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Правова природа адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Дана позиція відповідає правовій позиції об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.09.2023 року у справі №702/301/20.
Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, адміністративному стягненню в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб “DAEWOO Sens”, д.н.з. НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_2 . 
 
Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33, 126, 130, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за №216/2973/26 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення за №216/2975/26 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП, під єдиним номером 216/2975/26 (пров. 3/216/974/26).
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  відповідно до ст. 36 КУпАП визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керуваннями транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років;
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665, 60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя         Л.А. Гайтко