ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4066/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – Відділ ПВР, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Кушніра С. від 10.03.2026 у виконавчому провадженні №70929042 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою старшого державного виконавця Відділу ПВР Кушніра С. від 10.03.2026 у виконавчому провадженні №70929042 за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №140/730/22, яке набрало законної сили 26.04.2022, накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф в розмірі 5 100,00 грн.
Позивач вказану постанову вважають такою, що не відповідає вимогам Закону України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 №1404-VIII (далі – Закон №1404-VIII), з огляду на те, що на виконання рішення суду було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.07.2021, а виплата заборгованості на виконання рішення суду за період з 13.07.2021 по 31.12.2023 здійснюється на умовах передбачених ПКМУ від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень». Державний виконавець не провів перевірку виконання рішення суду, не надав належної оцінки інформації про його виконання боржником та поважності причин існування заборгованості за рішенням суду.
Вважаючи протиправною постанову про накладення штрафу від 10.03.2026 у ВП №70929042, звернулись в суду із цим позовом.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови. Вказав, що сума заборгованості на виконання рішення суду за період з 13.07.2021 по 31.12.2023 складає 93 582,57 грн. Згідно Порядку здійснення з бюджету Пенсійного Фонду Україні видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821 (далі – Порядок №821) зазначене рішення включене до переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень.
Зазначив, що у зв`язку з тим, що рішення суду боржником не виконано, а саме: наявна заборгованість в розмірі 93 582,57 грн, державним виконавцем, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», 10.03.2026 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн.
Третя особа ОСОБА_1 письмових пояснень щодо позову та відзиву на позов до суду не подала.
В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала.
Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог ГУ ПФУ у Волинській області не визнав з підстав, наведених у відзиві.
З урахуванням приписів частини третьої статті 268 КАС України, та враховуючи норму частини четвертої статті 229 КАС України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання учасників справи 06.05.2026 на 16:00, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду 25.03.2022 у справі №140/730/22, за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії позов задоволено: зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 13 липня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
06.12.2022 на виконання вказаного рішення суду, Волинський окружний адміністративний суд видав стягувачу ОСОБА_1 виконавчий лист за №14504/2022.
Постановою головного державного виконавця Відділу ПВР Турчинського В. Р. від 06.02.2023 ВП №70929042 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №14504/2022, виданого 06.12.2022 Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 13 липня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
Листом від 13.07.2023 №0300-0306-5/40057 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило Відділ ПВР про те, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №140/730/22, яке набрало законної сили 26.04.2022, в добровільному порядку Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 13.07.2021, нарахування проведено за період з 13.07.2021 по 31.03.2023 в сумі 93 582,57 грн, а виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
02.02.2024, 16.02.2026 державними виконавцями Відділу ПВР з метою актуалізації інформації про стан виконання рішення суду скеровано ГУ ПФУ у Волинській області вимоги виконавця, у яких зобов`язано боржника терміново вжити вичерпних заходів щодо виконання рішень суду, надати інформацію, копії документів про перерахунок пенсії та/або детальний розрахунок здійснених нарахувань та виплат пенсії стягувану згідно із виконавчим документом та у випадку не здійснення нарахувань та/або виплат за виконавчим документом - вказати причини із посиланням на норми законодавства.
Листом від 19.06.2026 №0300-0305-8/13579 на вищевказану вимогу виконавця ГУ ПФУ у Волинській області повідомило Відділ ПВР про те, що постановою КМУ від 27.12.2024 № 1524 встановлено, що відповідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році, на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим/пенсіонерам/, які постійно проживають в зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселений, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселеній/ та в зоні гарантованого добровільного відселення, станом/ на 26 квітня 1986 року чи у період з 26.04.1986 до 01.01.1993, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і в Єдиному державному демографічному реєстрі та інших державних реєстрах наявні відомості про проживання, а 01.01.2026 набрав чинність Закон України. "Про державний бюджет на 2026 рік від 03.12.2025 № 4695-ІХ, ст. 29 якого передбачено, що у 2026 році доплата непрацюючим/пенсіонерам., які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26.04.1986 до 01.01.1993, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 2 595 грн. Оскільки не виконані умови на встановлення доплати за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, ОСОБА_1 , доплати з 01.01.2025 не призначено.
10.03.2026 постановою старшого державного виконавця Відділу ПВР Кушніра С. у ВП №70929042, за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №140/730/22, яке набрало законної сили 26.04.2022, на підставі статей 63,75 Закону №1404-VIII, накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф в розмірі 5 100,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Копію оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 10.03.2026 у ВП №70929042 було скеровано позивачу листом від 27.03.2026 та боржником отримано 30.03.2026. Враховуючи, що позовну заяву подано до суду 03.04.2026, тому суд дійшов висновку про дотримання позивачем десятиденного строку звернення до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За приписами пункту 1 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З тексту оскаржуваної постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Кушніра С.С. від 10.03.2026 у ВП №70929042 випливає, що на підставі статей 63,75 Закону №1404-VIII на ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн за невиконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 №14504/2022.
Як підставу накладення такого штрафу зазначено припинення з 01.01.2025 виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. 
При вирішенні спору суд враховує, що статтею 45 Закону №4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.
Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.
Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.
Передбачена статтею 39 Закону №796-ХІІ доплата є періодичним (щомісячним) платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена в часі. Вирішуючи питання про зобов`язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суди, у разі відсутності спору про право особи на отримання такої доплати або встановлення такого права в судовому порядку, не мають підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві. У разі зміни чинного законодавства України, яким регулюються питання соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач повинен керуватися нормами законів, чинних на час призначення (нарахування) виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (вказану правову позицію викладену в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі № 240/4937/18).
Крім того, згідно з усталеною судовою практикою (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013 №21-239а11, від 19.03.2013 №21-53а13, від 05.11.2013 №21-293а13, від 07.07.2014 №21-222014 тощо), відступу від якої не здійснювалось Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2025 Законом №4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення. 
Тому, починаючи з 01.01.2025, право ОСОБА_1 на доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, уже не підпадає під дію рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №140/730/22, позаяк виплата та нарахування за цим рішенням суду підвищення до пенсії здійснюється до зміни правового регулювання спірних правовідносин. 
Припинення виплати ОСОБА_1 з 01.01.2025 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру на виконання Закону №4059-ІХ свідчить про виникнення нових правовідносин між сторонами, та таким правовідносинам суд не надавав правову оцінку у межах розгляду справи №140/730/22. 
Якщо ОСОБА_1 вважає, що її право на отримання з 01.01.2025 підвищення до пенсії за статтею 45 Закону №4059-ІХ є порушеним, то вона має право звернутися до суду з новим позовом.
Відтак, припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2025 підвищення до пенсії не може вважатися невиконанням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №140/730/22 та виданого на виконання вказаного рішення суду виконавчого листа від 06.12.2022 №14504/2022 з огляду на зміну правового регулювання спірних правовідносин.
Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. 
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, оскільки суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 10.03.2026 у ВП №70929042 не відповідає вимогам Закону №1404-VIII (з огляду на відсутність доведеного факту невиконання ГУ ПФУ у Волинській області рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 у справі №140/730/22 без поважних причин), тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування зазначеної постанови належить задовольнити.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2662,40 грн, що був сплачений платіжною інструкцією від 01.07.2026 №956.
Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позовом задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Станіслава Кушніра у виконавчому провадженні від 10.03.2026 у ВП №70929042 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5 100,00 грн.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.
Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 6; код ЄДРПОУ 13358826). 
Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (43016, Волинська область, м. Луцьк, вул. Володимирська, 1; код ЄДРПОУ 45813957). 
Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич