Справа № 459/620/26 Провадження № 3/459/216/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 травня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Новосад М.Д., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 захисника Клострейх О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15 лютого 2026 року о 17:00 год., в м. Шептицький по вул. Сокальська, 1, керував транспортним засобом «CITROEN C4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2 5. ПДР.
ОСОБА_1 у суді вини не визнав та пояснив, що в день події він був зупинений працівниками поліції у зв`язку з неввімкненням лівого покажчика повороту, проте він повертав праворуч, тому не мав вмикати лівий покажчик повороту. Даного порушення на відео не зафіксовано. Вказує, що працівники поліції діяли незаконно, їхні дії не відповідали Законам України. Вважає, що зупинка транспортного засобу була безпідставною. Стверджує, що він не відмовлявся від проходження огляду, проте не хотів проходити його на місці. В подальшому йому запропонували пройти медичний огляд в лікарні, він погодився, проте в нього в машині була 5 річна дитина, яка має інклюзію. Працівник поліції на це сказав, щоб дитину залишити в машині або відмовитися від огляду. Він не міг залишити дитину саму в машині, тому не поїхав на медичний огляд в лікарню і повідомив працівників поліції, що оскаржить їхні дії в суді. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Клострейх О.В. подала клопотання, в якому просила визнати результати огляду недійсними та закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була безпідставною, оскільки поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 не включив покажчик повороту, та дане твердження відео спростовує. У ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки запах алкоголю з машини не є ознакою алкогольного сп`яніння. Так як інших ознак не було виявлено, то відповідно пропозиція поліцейського щодо проходження такого огляду є неправомірною. Поліцейські не повідомили ОСОБА_1 наслідків відмови від огляду. Він відмовився лише тому, що в машині перебувала 5 літня дитина, а поліцейські йому зазначили, що автомобіль він може залишити заведений з дитиною і поїхати на огляд в медичний заклад. 
Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 пояснив, що зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , оскільки він порушив правила дорожнього руху, не ввімкнув поворот там де він потрібен, а там де не потрібно вмикати поворот ввімкнув. Спершу він відчув запах алкоголю з автомобіля, згодом при розмові з водієм відчув запах алкоголю від нього. Водію було запропоновано кілька варіантів огляду, він відмовився будь – куди їхати. 
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані, в тому числі, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, в редакції від 10.03.2020 року положення якої розповсюджуються і на патрульну поліцію як структурний підрозділ Національної поліції.
Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст.9 КУпАП правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оглянувши матеріали справи, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення і підстав сумніватись у його об`єктивності та правдивості у суду немає. 
Вина ОСОБА_1 повністю підтверджена наявними належними і допустимими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №592141 від 15.02.2026, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце, обставини вчинення правопорушення;
- актом і направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2026, відповідно до яких ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився; 
-рапортом інспектора ВРПП Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області Кубрака І., в якому зазначені обставини події;
-копією постанови від 15.02.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП;
- довідками Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, відповідно до яких ОСОБА_1 протягом року не притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; отримував посвідчення водія;
-відеозаписом події, з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. 
На підставі досліджених належних та допустимих доказів у матеріалах справи, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, що чітко зафіксовано відеозаписом події.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він на місці події не мав бажання проходити огляд, погоджувався на огляд в медичному закладі, проте не міг поїхати, оскільки в машині знаходилася 5 річна дитина, суд до уваги взяти не може, так як зазначене не звільняє його від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння на законну вимогу працівника поліції.
Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що автомобіль працівниками поліції було зупинено без передбачених законом причин, а тому подані докази є недопустимими, суд не вважає такими, що дають правові підстави для закриття провадження в справі та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено про наслідки відмови від проходження огляду, спростовується відеозаписом, на якому зафіксовано що працівник поліції роз`яснив обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не одноразово звучала вимога працівника поліції пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі, а також наслідок відмови від проходження огляду, яким буде складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Зокрема, суд не бере до уваги також доводи захисника про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки відеозаписом зафіксовано, що працівник поліції зазначає ознаки алкогольного сп`яніння разом з вимогою пройти огляд, а також це не спростовує факт відмови останнім від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, що ставиться йому в провину. 
Інші аргументи, зазначені у клопотанні захисника, також не спростовують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому відхиляються судом як безпідставні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є порушенням п.2.5 правил дорожнього руху. 
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
  Суддя:	  	  М. Д. Новосад