Справа № 563/785/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2026  м. Корець
Корецький районний суд Рівненської області 
в особі головуючої судді Загородько Н.А., 
секретар судового засідання Павлишина Н.В., 
за участю: прокурора Скрипника Р.М., 
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
- за ч.1 ст. 172-6, ч.1 ст.172-6 України, - 
встановив:

ОСОБА_1 , який проходив службу в Національній поліції України та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб`єктом декларування, після звільнення зі служби 28.03.2023 був зобов`язаний у встановлений законом строк подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік.
Однак, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 без поважних причин не подав декларацію у період з 01.01.2024 по 31.03.2024 та подав її лише 24.02.2025 о 20 год. 47 хв. через Єдиний державний реєстр декларацій, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи ознайомленим із вимогами антикорупційного законодавства та відповідальністю за порушення вимог фінансового контролю, після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, був зобов`язаний подати декларацію у строки, визначені законодавством.
Проте, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік лише 24.02.2025 о 21 год. 56 хв. через Єдиний державний реєстр декларацій, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні прокурор вважав, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, зазначив, що дійсно без поважних причин пропустила строки подачі декларації, у зв`язку із необізнаністю зі змінами до законодавства.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація). Згідно з приміткою до цієї статті, суб`єктами правопорушень у ній (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію.
З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, тоді як для повного визначення ознак складу цього правопорушення необхідно звернутися до Закону України «Про запобігання корупції» та інших законодавчих актів, які визначають засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб' єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до наказу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 27.02.2023 № ___ о/с ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у спеціальному званні «рядовий поліції», у зв`язку із чим він відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб`єктом декларування.
Відповідно до наказу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.03.2023 № 195 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, ОСОБА_1 був зобов`язаний у строк до 31.03.2024 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, однак у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин подав її лише 24.02.2025 о 20 год. 47 хв. через Єдиний державний реєстр декларацій.
Також, будучи ознайомленим із вимогами антикорупційного законодавства та обов`язком подання декларації після звільнення, ОСОБА_1 у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин несвоєчасно подав декларацію за 2023 рік лише 24.02.2025 о 21 год. 56 хв. через Єдиний державний реєстр декларацій
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребовуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
В судовому засіданні будь-яких поважних причин пропуску строку подання декларації ОСОБА_1 не встановлено.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення № 8/2026 від 28.04.2026 та №7/2026 від 28.04.2026; витягом із сайту НАЗК щодо несвоєчасного подання декларації з веб-сайту за неохоплений період; копією декларації; матеріалами ДВБ НПУ та НАЗК та іншими.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена у повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Із врахуванням особи правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, зважаючи на вид та розмір адміністративного стягнення, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.283,284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя: Н.А. Загородько