Номер провадження: 33/813/637/26
Номер справи місцевого суду: 522/25212/25 
Головуючий у першій інстанції Циб І. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
захисника особи, яка притягується до відповідальності, - Букур М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Букур Максима Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст протоколу про адміністративне правопорушення
08.11.2025 відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ЕПР1 №506682 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до вказаного протоколу 08.11.2025 о 00:05 год. в м. Одеса, вул. Посмітного, 16, водій автомобіля «BMW Х6», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.3б та п.12.1 ПДР, його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 06.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 

Короткий зміст апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі захисник Букур М.Є. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Приморського районного суду м.Одеси від 06.02.2026, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що: 
-матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, що водієм був саме ОСОБА_1 , що він відволікався від керування транспортним засобом та не обрав безпечну швидкість;
- суд залишив поза увагою, що сторона захисту наполягала на виклику та допиті свідка – поліцейського ОСОБА_2 ;
- складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки зазначено у графі 13 про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу, в той час як він взагалі був відсутній на місці його складання; 
- схема ДТП не може слугувати належним та достовірним доказом у справі, оскільки містить суттєві неточності та невідповідності, зокрема не відображено дорожньої розмітки, не зафіксовано жодних об`єктів для прив`язки на місцевості, а місце зіткнення взагалі знаходиться близько за 8 м від передньої частини автомобіля. Зауважено, що вимірювання необхідних замірів здійснювались поліцейським власними кроками, тобто без застосування спеціального обладнання. Судом першої інстанції не надано будь-якої оцінки схемі, а також твердженням сторони захисту з цього приводу;
- судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_1 не було роз`яснено положення ст.63 Конституції;
- судом надано неналежну оцінку письмовим поясненням ОСОБА_1 від 08.11.2025;
- відеозаписом зафіксовано, що після ДТП біля автомобіля перебувала також і жінка, яка, зі слів ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом в момент ДТП, однак працівники поліції не встановили її особу, не допитали її, не відібрали пояснення, що свідчить про передчасність їх висновків про перебування за кремом саме ОСОБА_1 ;
- суд першої інстанції перебрав на себе функцію обвинувачення;
- у протоколі не зазначено, що саме з пунктів 2.3б та 12.1 ПДР порушено ОСОБА_1 
- в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Букур М.Є. в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Фактичні дані, встановлені судом
З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2025 о 00:05 сталася ДТП у м.Одесі по влу.Посмітного,16, за участю транспортного засобу BMW Х6», д/н НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на перешкоду - електроопору.
08.11.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №506682 за ст.124 КУпАП.
Відповідно до вказаного протоколу 08.11.2025 о 00:05 год. в м. Одеса, вул. Посмітного, 16, водій автомобіля «BMW Х6», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями водій порушив вимоги п.2.3б та п.12.1 ПДР, його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.
До протоколу додана схема місця ДТП, в якійзафіксованіділянка дороги, на якій сталась ДТП; транспортний засіб, причетний до ДТП, його напрямок руху, координати його розміщення після ДТП відносно елементів проїжджої частини; місце наїзду на електроопору, розташування електроопори після ДТП тощо. Такожзаповнена таблиця дорожніх умов та зазначені назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотній стороні схеми зафіксовані механічні пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, зокрема: передні крила, капот, лобове скло, передній бампер, рейка радіатора, передні фари, з лівого боку диски колес. Також зазначено, що пошкоджена електроопора з кабелями електропередач. Вид пригоди – ДТП, наїзд на перешкоду. Порушення п.12.1, 2.3.б ПДР. Також зазначено, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння від проходження освідування відмовився, складено протокол ЕПР 506682. 
З протоколу та схеми місця ДТП вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень, підпису протоколу та схеми, отримання копії протоколу, про що зроблена відповідна відмітка у протоколі та схемі.
За письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.11.2025, він, находячись в автомобілі BMW Х6», д/н НОМЕР_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 , яка була за кермом та не справилась з управлінням, заїхала на перешкоду, а саме стовп електричний (а.с.4).
За клопотанням сторони захисту судом витребувано відеозаписи бодікамер поліцейських та викликано поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в якості свідків.
Допитаний в судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_4 (поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону 1 капрала поліції) пояснив, що протокол відносно ОСОБА_1 складав його напарник ОСОБА_2 , все фільмувалося на боді камеру. 08.11.2025 був присутнім на місці ДТП за участі транспортного засобу «BMW Х6», д/н НОМЕР_1 . Пояснив, що виклик до поліції надійшов від свідків під час вільного патрулювання на планшет, з відміткою ДТП з потерпілими. До місця ДТП вони дістались приблизно через 7 хвилин. Коли прибули на місце ДТП побачили автомобіль «BMW», синього кольору, який збив електроопору. Особисто він не бачив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля. На місці ДТП були присутні три особи чоловічої статі, двоє з них, які були працівниками ДСНС, повідомили на камеру, що бачили ДТП, за кермом був ОСОБА_1 , тому протокол про адміністративне правопорушення було складено саме на нього. Крім того, відносно ОСОБА_1 ще було складено протокол за ст. 130 КУпАП, оскільки у нього були ознаки сп`яніння, який складав також його напарник. Однак вони відмовились давати покази у якості свідків. Свідок стверджував, що за кермом був чоловік. Карету швидкої допомоги викликали для самого ОСОБА_1 . Крім того, пояснив, що особа жіночої статі приїхала на іншому транспортному засобі через 20-30 хвилин після їх приїзду. Він не пам`ятав, чи була місці ДТП інша жінка, та чи опитували її. Проте пам`ятає розмову, що дівчина була одразу на місці ДТП. З ОСОБА_1 спілкувався його напарник. Рулетка, якою вимірюється відстань була у них в службовому автомобілі із собою в багажнику. Його напарник складав схему і протокол. Міряти шагами відстань вважає порушенням. Він не пам`ятав, як вимірювалась відстань на місці ДТП, оскільки у нього були інші задачі, він викликав працівників, які ліквідовували наслідки ДТП, зокрема підняття електроопори.
Свідок ОСОБА_2 в судове засідання суду першої інстанції неодноразово не з`явився, тому справа розглянута без його допиту. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Позиція апеляційного суду
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Відповідно до абз.2,3 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії. 
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За положеннями п.2.3 б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Згідно з п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
За порушення зазначених вимог ПДР України, що призвели до ДТП, передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. 
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, повністю доведена та підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506682 від 08.11.2025, який складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст.254 КУпАП із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний ним з фіксацією відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення;
- схемою місця ДТП від 08.11.2025, яка підписана поліцейським, яким зафіксована відмова особи, яка притягається до відповідальності, від ознайомлення;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.11.2025, в яких він вказував, що за кермом була його дружина ОСОБА_3 ;
- відеозаписом з портативних відеореєстраторів працівників поліції ПВР 471504, 471004. Зокрема відеозаписом з ПВР 471004 зафіксовано, що працівник поліції по приїзду на місце ДТП, наближаючись до людей, що перебували біля пошкодженого в результаті ДТП автомобіля (двоє чоловіків та жінка), спитав: «Хто водій?», на що ОСОБА_1 (особу, якого згодом було встановлено за відповідними документами) надав чітку відповідь: «Я водій» та на уточнююче запитання поліцейського знов підтвердив, що саме він є водієм транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП (диск 1 таймінг відеозапису 00:15 -00:18 хв), та пояснив обставини ДТП, а саме, що він не справився з керуванням, так як різкий поворот і він трохи не розрахував, так як був поворот, який він не побачив (диск 1 таймінг відеозапису 00:18-00:27, 01:00-01:04 хв). На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пред`явив через застосунок «Дія» посвідчення водія. На питання поліцейського чи була дівчина, що сиділа на бордюрі поруч із пошкодженим автомобілем, разом з ним, ОСОБА_1 заперечив (диск 1 таймінг відеозапису 00:45 – 00:48 хв.). Згодом, після пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, повідомивши, що він був пасажиром, а за кермом була дівчина (диск 1 таймінг запису 28:13-28:45 хв.), на пропозицію поліцейського надав письмові пояснення щодо керування транспортним засобом його дружиною та, не дочекавшись завершення складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, поїхав з місця ДТП, чим фактично відмовився від ознайомлення зі складеними матеріалами.
В судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту був допитаний в якості свідка інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який складав протокол про адміністративне правопорушення у цій справі. Свідок суду пояснив, що прибув на місце ДТП за викликом. По приїзду побачив, що транспортний засіб «BMW Х6» здійснив наїзд на стовп електроопори. Свідки, що перебували на місці ДТП, вказали, що водієм був саме ОСОБА_3 , а з ним була дівчина, яка сиділа поруч з ним на пасажирському сидінні. Зазначив, що поки вони вирішували організаційні питання (викликали швидку допомогу, огороджували місце ДТП тощо) дівчина, яка була з ОСОБА_3 в момент ДТП, зникла. Вони (поліцейські) ж весь час контролювали водія, щоб він не покинув місце ДТП. Також зазначив, що у водія були ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту), але він відмовився від огляду, тому на нього ще було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. Не пам`ятає чи повідомляв ОСОБА_3 , що він не керував транспортним засобом. Не пам`ятає хто складав схему місця ДТП. Зазначив, що в службовому автомобілі знаходилась рулетка для вимірювання відстані. Однак, у зв`язку з тим, що була темна пора доби він здійснював заміри на місці ДТП за допомогою годинника, який має вимірювач відстані.
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на таке.
Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що судом була надана належна оцінка доводам сторони захисту щодо перебування за кермом невстановленої особи жіночої статі, а також письмовим поясненням ОСОБА_1 від 08.11.2026.
Апеляційний суд звертає увагу, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у складеному протоколі, підтверджується, зокрема власними поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним на місці події відразу як до нього підійшов працівник поліції, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, а саме: ОСОБА_1 визнав, що саме він є водієм, надав на вимогу поліцейського посвідчення водія та пояснив обставини події. Зміна в подальшому своєї позиції, суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності та обраний спосіб захисту. При цьому в своїх письмових поясненнях, наданих на місці події, ОСОБА_1 зазначив, що в момент ДТП за кермом транспортного засобу перебувала його дружина ОСОБА_3 . Разом з тим, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що дружина ОСОБА_1 прибула на місце ДТП вже після події, що також підтвердив свідок ОСОБА_4 та проти чого не заперечував захисник. Посилання захисника на невідому особу жіночої статті, присутність якої зафіксовано на відеозаписі з бодікамери працівника поліції, не доводять факту керування вказаним транспортним засобом саме нею, оскільки за поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 при приїзді на місце ДТП ними встановлено, що за кермом був саме ОСОБА_1 , що підтверджується оглянутими в суді відеозаписами щодо опитування поліцейськими очевидців події.
Окремо слід звернути увагу, що, посилаючись на керування транспортним засобом невідомою особою жіночої статті, сторона захисту не заявляла клопотання про допит цієї особи під час судового розгляду як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням наведено, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що версія сторони захисту спростовується долученими до матеріалів справи доказами та поясненнями свідків.
Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вимогам чинного законодавства складеного протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.
Так, з оглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 , не дочекавшись завершення процесуальних дій по складенню адміністративних матеріалів у цій справі, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (Диск 1 таймінг відеозапису з 1:01:09 по 01:01:50). Зазначені дії водія свідчать про його свідому відмову від реалізації своїх процесуальних прав на місці події. За таких обставин, уповноважена посадова особа поліції, керуючись ч.3 ст.256 КУпАП, правомірно та у повній відповідності до закону зробила в протоколі відмітку про відмову особи від підписання та ознайомлення з матеріалами. 
Доводи апеляційної скарги щодо порушень, допущених при складанні схеми місця ДТП (а саме вимірювання відстані кроками, а не рулеткою та інші), не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на таке. 
Процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Відповідно до п.1 розділу IX вказаної Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів, чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого, серед іншого, додається схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський.
Інформація, зазначена у схемі місця ДТП, підтверджується підписами водіїв транспортних засобів (п.4 розділу IX Інструкції).
За положеннями п.5 розділу IX Інструкції при складанні схеми місця ДТП рекомендується:
1) застосовувати спеціальне креслярське приладдя (лінійки, лекала);
2) користуватися загальноприйнятими графічними зображеннями об`єктів та умовними позначками;
3) не порушувати масштабу зображення;
4) деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди;
5) використовувати винесення фрагментів за схему.
Системний аналіз норм Інструкції свідчить, що її положення мають рекомендаційний характер щодо засобів вимірювання та не містять імперативної вимоги про обов`язкове використання виключно рулетки. Відтак, вимірювання відстані в інший спосіб за умови фіксації об`єктивних обставин пригоди не свідчить про протиправність дій поліцейського.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не скористався своїм правом ознайомитись зі складеною схемою місця ДТП та письмово зафіксувати свою незгоду з вимірами чи відображеними обставинами безпосередньо на місці події. 
Окремо апеляційний суд наголошує, що в силу положень ст. 251 КУпАП схема місця ДТП є лише одним із джерел доказів і самі по собі формальні процедурні недоліки або технічні помилки, допущені під час складання матеріалів фіксації ДТП, не можуть бути самостійною чи автоматичною підставою для скасування судового рішення, якщо вина особи беззаперечно підтверджується сукупністю інших належних, допустимих та взаємопов`язаних доказів. При цьому, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності є достатніми для висновку про наявність в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу інкримінованого правопорушення. Тому доводи апеляційної скарги щодо схеми місця ДТП суд апеляційної інстанції оцінює критично.
Доводи апеляційної скарги щодо не роз`яснення ОСОБА_1 положень ст.63 Конституції України спростовуються його письмовими поясненнями від 08.11.2025, в яких ОСОБА_1 розписався про те, що йому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України.
Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, що саме з пунктів 2.3б та 12.1 ПДР порушено ОСОБА_1 спростовуються змістом протоколу серії ЕПР1 №506682 від 08.11.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 :
-не вибрав безпечної швидкості руху (що є порушенням п.12.1 ПДР);
- не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою (що є порушенням вимог п.2.3б ПДР), 
у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.1). 
Доводи апеляційної скарги щодо розгляду місцевим судом справи без допиту свідка ОСОБА_2 є безпідставними та не спростовують правильність висновків суду про винуватість особи. 
Як вбачається з матеріалів справи, судом було вжито всіх необхідних процесуальних заходів для забезпечення явки вказаного свідка. Зокрема, постановою Приморського районного суду м.Одеси від 23.12.2025 задоволено клопотання адвоката Букур М.Є. про виклик свідків. Суд викликав свідка ОСОБА_2 в судове засідання на 19.01.2026, однак останній не з`явився. З метою забезпечення прав учасників провадження, суд повторно викликав свідка ОСОБА_2 на 26.01.2026. У зв`язку з повторною неявкою свідка, який не повідомив про причини своєї відсутності та не надав документів на підтвердження поважності таких причин, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу на підставі наявних у матеріалах провадження доказів.
Апеляційний суд наголошує, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд повинен дотримуватися балансу між забезпеченням процесуальних прав учасників та дотриманням розумних строків розгляду справи, зокрема, в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Необґрунтоване відкладення розгляду справи за умови належного сповіщення осіб, які беруть участь у провадженні в справі, (в тому числі свідків) створює ризик уникнення особою відповідальності у зв`язку із закінченням строків, що суперечить завданням провадження, визначеним ст. 245 КУпАП.
Отже, зазначеного балансу судом першої інстанції дотримано в повному обсязі, суд першої інстанції правомірно ухвалив рішення на основі наявної сукупності доказів.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Складений протокол у відповідності до вимог ст.256 КУпАП містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу та іншого майна (електроопори), що прямо закладено в диспозиції даної статті. Вказаний протокол узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами. Тому доводи апеляційної скарги в частині не відповідності складеного протоколу вимогам ст.256 КУпАП не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. При цьому, враховано, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження дій працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, сторона захисту не зверталась. Внаслідок цього, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції щодо фіксації виявленого правопорушення, а також ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію матеріали справи не містять.
Характер та локалізація пошкоджень на автомобілі, що зафіксовані у схемі місця ДТП, вказують на те, що в момент ДТП водій ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою у результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п.2.3б, 12.1 ПДР, що перебуває в прямому причинному зв`язку із ДТП, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст.124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та електроопори. 
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими по справі обставинами зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
В свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів стороною захисту суду не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наявними в ній доказами.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Наявні в матеріалах справи докази оцінені судом у відповідності до вимог ст.252 КУпАП та не викликають жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 .
Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи. Підстави для закриття провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення відсутні.
Слід також зазначити, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
З огляду на наведене, постанова Приморського районного суду м.Одеси від 06.02.2026 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Букур Максима Євгеновича – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду    І.А. Артеменко