27.01.2026 
Справа № 331/6043/25
Провадження № 2-з/331/43/2025

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
заочне

27 січня 2026 року       місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді     Яцун О.О.,
за участю секретаря судового засідання  Красан І.Л.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1256787 від 14.10.2025 року (а.с.8), звернулася до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.06.2013 року між позивачем ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 001-07000-250613, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.01.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником якого, на підставі договору про відступлення права вимоги від 11.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». З мобільного застосунку «Дія»позивач дізналася про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 63406378 від 26.10.2020 року щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 001-07000-250613 від 25.06.2013 року у розмірі 22 924,24 грн. Така інформація також міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. Із змісту даної постанови про відкриття виконавчого провадження позивач дізналася, що виконавче провадження відкрито на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про примусове виконання виконавчого напису № 33148, вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міськог нотаріального округу Гораєм О.С. Про існування вказаного напису позивачу не було раніше відомо. Позивач не отримувала від відповідача жодних вимог про стягнення боргу. На думку позивача, відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. У зв`язку з чим, позивач зазначає, що приватний нотаріус неправомірно, з порушенням вимог чинного законодавства, вчинив виконавчий напис, грубо порушивши права позивача та норми чинного законодавства. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований у реєстрі за № 33148, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 22 924,24 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 968 грн. 96 коп. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484 грн. 48 коп., а всього на загальну суму 1 453,44 грн., а також витрати у розмірі 5 000,00 грн. 00 коп., які були понесенні позивачем на оплату правової допомоги.
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16.10.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.45).
Одночасно із пред`явленням позову, позивачем ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 001-07000-250613 від 25.06.2013 року на підставі виконавчого напису № 33148 від 08.09.2020 року, яке виконується приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною у виконавчому провадженні ВП № 63406378 від 26.10.2020 року.
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16.10.2025 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 63406378, відкритому 26.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на підставі виконавчого напису № 33148, вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 22 924,24 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором № 001-07000-250613 від 25.06.2013 року у розмірі 22 424,24 грн. та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, до розгляду справи по суті (а.с.46-47).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача - адвокат Працевитий Г.О. не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.52-53, 59-60). При цьому, представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.64-65).
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, зареєстрованому у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.54, 61), про причини своєї неявки до суду не повідомив. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки представник відповідача суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» до суду не надходило.
Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, зареєстрованому у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.55, 63), про причини своєї неявки до суду не повідомив.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. у судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, зареєстрованому у підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.56, 62), про причини своєї неявки до суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що представник відповідача повідомлений судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило, сторона позивача при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 33148 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 001- 07000- 250613 від 25 червня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», і  ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводилось за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року. Загальна сума заборгованості становить 22 924,24 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором № 001- 07000- 250613 від 25 червня 2013 року у розмірі 22 424,24 грн. та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.14).
На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною 26.10.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 63406378 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 22 924,24 грн., та стягнення виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 292,42 грн. (а.с.15).
25 вересня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження серії ВП № 63406378, якою визначено для боржника  ОСОБА_1  загальну суму додаткових витрат виконавчого провадження, яка становить 700,00 грн. (а.с.16).
07 серпня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження серії ВП № 63406378, якою згідно бази даних Єдиного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено інформацію про вірне зазначення імені боржника, змінено на « ОСОБА_3 » (а.с.17).
Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. До таких актів, зокрема відноситься, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.
Згідно пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.
Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Правилами статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Положеннями п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.
Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, в первісній редакції від 29.06.1999 року не передбачав можливості вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів.
26.11.2014 року в Перелік було внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Проте, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14.
Згідно п. 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.
З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові по справі № 910/13233/17 від 29.01.2019 року.
Крім того, у постанові № 158/2157/17 від 15.04.2020 року Верховний Суд України, спираючись на те, що виконавчий напис було вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, а також на те, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, дійшов висновку про те, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. 
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1  обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Також, згідно з положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1) ч. 3 ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4) ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Аналізуючи вищевикладене, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат, у даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.
Судом встановлено, що адвокат Працевитий Г.О. діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1256787 від 14.10.2025 року (а.с.8)та надає правову допомогу позивачу ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.07.2025 року (а.с.9).
На підтвердження факту надання правових послуг, позивач долучив до позовної заяви рахунок від 25.07.2025 року (а.с.10), відповідно до якого загальна сума за надані послуги становить 5 000,00 грн.; Акт про надані послуги від 25.07.2025 року (а.с.10), відповідно до якого загальна сума наданих послуг складає 5 000,00 грн.
Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»)
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг.
Вказана позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.07.2020 року у справі № 915/1654/19.
Враховуючи викладене, виходячи із засад об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. 
У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем за подання позовної заяви до суду у розмірі 968 грн. 96 коп. (а.с.19) та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484,48 грн. (а.с.37), а всього на загальну суму 1 453,44 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат»,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 33148, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 22 924,24 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором № 001- 07000- 250613 від 25 червня 2013 року у розмірі 22 424,24 грн. та 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн. 44 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Олександрівським районним судом міста Запоріжжя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи, відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 ;
представник позивача: адвокат Працевитий Геннадій Олександрович, місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Зайцева, будинок № 4, офіс 18;
відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок № 14, офіс 301, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42642578;
третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська, будинок № 35;
третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, будинок № 4-А, офіс 71-А.

Повний текст рішення суду складено 27 січня 2026 року.

Суддя О.О. Яцун