Справа № 357/16044/25
Провадження № 2/357/4611/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя – Цукуров В.П.,
секретар судового засідання – Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення кредитної заборгованості –
В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина.
Короткий зміст позовних вимог. 
У жовтні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.
Відповідно до укладеного Кредитного договору № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , Відповідач отримав кредит у розмірі 99950,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж терміном до 06.02.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів.
Первісний кредитор перед укладенням Кредитного договору, ознайомив Відповідача в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, Відповідач ознайомився з тарифами банку і згоден з ними, Відповідач ознайомився та підписав заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, надав кредит Відповідачу у розмірі 99950,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку.
Відповідач перед укладенням Кредитного договору, ознайомився з умовами Кредитного договору, паспортом споживчого кредиту в якому стисло у формі таблиці повідомляється про основні умови кредитування, а саме сума кредиту, розмір процентної ставки, строк користування кредитом, розмір щомісячного платежу, плати за обслуговування кредитної заборгованості, тощо. Зі змісту укладеного Кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків, плати за обслуговування та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови Кредитного договору, підписавши його зміст.
Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки, а також плату за обслуговування, відповідно до умов Кредитного договору, порушив своє зобов`язання.
25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС», укладено Договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».
26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФНАНС» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за Кредитним договором загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 261050,79 грн., що складається з:
- 95455,05грн. – сума заборгованості за кредитом;
- 48254,34грн. – сума заборгованості за процентами;
- 117341,40 грн. – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю.
Оскільки, не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, Відповідач порушив його умови, Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року в розмірі 261050,79 гривень, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу 10000,00 гривень.

Рух справи. Позиції сторін.
08.10.2025 року ухвалою судді Рижко Г.О. відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 23-24).
24.11.2025 року керівником апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області винесено розпорядження №267 про призначення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з наказом голови суду від 06.11.2025 за №115/в/г про надання судді Рижко Г.О. відпустки тривалістю на один рік, починаючи з 21.11.2025 по 05.11.2026 року (а.с.79).
24.11.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу розподілено та 25.11.2025 року передано судді Цукурову В.П. (а.с. 80-84).
27.11.2025 року ухвалою суду дану справу прийнято до провадження судді Цукурова В.П. (а.с. 85).
02.02.2026 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було постановлено заочне рішення по справі за позовом ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» заборгованість за Договором №Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року в розмірі 261050,79 гривень, судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень (а.с. 92-97).
27.02.2026 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про перегляд указаного заочного рішення. Заява мотивована тим, що відповідач не знав про розгляд даної справи оскільки не отримувала від суду відповідних сповіщень. Окрім того позивачем протиправно нараховано відповідачу плату за обслуговування кредитної лінії в розмірі 117341,40 гривень та завищений розмір відсотків за користування кредитом в розмірі 32337,06 гривень (а.с. 101-109).
02.03.2026 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, у якій останній просив суд відмовити відповідачу в задоволенні заяви його представника про перегляд заочного рішення (а.с. 121-123).
18.03.2026 року ухвалою суду заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2026 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.132-133).
24.03.2026 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 95455,05 гривень, а також частково в частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 15917,28 гривень. Водночас просила відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 117341,40 гривень. На обґрунтування своїх заперечень зазначала, що Позивач безпідставно зарахував сплачені Відповідачем грошові кошти в сумі 32337,06 гривень у рахунок оплати за обслуговування кредитної заборгованості. На думку представника Відповідача, зазначені кошти відповідно до статті 534 ЦК України підлягали зарахуванню в рахунок погашення процентів за користування кредитом (а.с. 139-146).
25.03.2026 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що первісний кредитор перед укладенням Кредитного договору ознайомив Відповідача в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, Відповідач ознайомився з тарифами банку і згоден з ними, Відповідач ознайомився та підписав заяву про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту. Документи щодо інформування споживачів про послуги (правила кредитування, договори про комплексне банківське обслуговування, примірні кредитні договори, приклади розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тарифи, тощо) є публічними, розміщені на вебсайті Первісного кредитора. Зі змісту укладеного Кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків, плати за обслуговування та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підписавши кредитний договір, позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитодавцем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами та/або плати за обслуговування кредитної заборгованості несправедливим. Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови Кредитного договору, підписавши його зміст. Кредитний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків чи плати за обслуговування кредитної заборгованості, є обов`язковими для виконання позичальником. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки, а також плату за обслуговування, відповідно до умов Кредитного договору, порушив своє зобов`язання (а.с. 151-162).
05.05.2026 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника Відповідача надійшла заява, яка за змістом є письмовими поясненнями. У поясненнях, представник Відповідача, із посиланням на релевантні правові висновки Верховного Суду зазначив, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11 , частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що Позивач не зазначив та не надав доказів надання послуг, за які стягується плата «за обслуговування кредитної заборгованості» в розмірі 117341,40 грн., переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні вищевказаного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11 , частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із наданої Позивачем виписки по рахунку слідує, що відповідачем ОСОБА_1 сплачено на користь позивача 48552,81 гривень, із яких 32337,06 гривень, Позивачем були віднесені в рахунок оплати за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, Позивачем було здійснено неправильне зарахування грошових коштів, сплачених Відповідачем, що призвело до штучного формування заборгованості за процентами та безпідставного нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості. Відтак, 32337,06 гривень повинні бути зараховані в рахунок погашення процентів за кредитним договором № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року, отже сума заборгованості за процентами має бути зменшена до 15917,28 гривень. Ураховуючи вищевикладене, вважаю, що вимоги позивача про стягнення 117341,40 гривень плати за обслуговування кредитної заборгованості є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки з наданого Позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що Позивачем нараховано Відповідачу до сплати плату за обслуговування кредиту, проте не зазначено, які саме дії банку входять в таке обслуговування, тому на думку Відповідача відсутні підстави для задоволення позову в цій частині (а.с.166-173).
06.05.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті на 24.06.2026 року (а.с. 178).
24.06.2026 року у судове засідання сторони/їхні представники не з`явилися, до канцелярії суду подали заяви про розгляд справи без їхньої участі (а.с. 162, 181).
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

2. Мотивувальна частина.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
06.02.2019 року АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали в письмовій формі Кредитний договір № Z62.00600.004885729 (а.с. 39-44). 
Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 99950,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж терміном до 06.02.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіка щомісячних платежів.
Згідно з п. 1.10 Кредитного договору за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позивальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень, щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника з використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором.
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 6 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої минув. 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору. 4) для іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).
Згідно з п. 2.2. п. 1.10 Кредитного договору погашення простроченої заборгованості за цим Договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання Банком транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення (заборгованості здійснюється терміни погашення заборгованості визначені Графіком щомісячних платежів.
Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору термін внесення платежу за Договором для погашення заборгованості, повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого Графіком щомісячних платежів. Щомісячний платіж, внесений не в термін, передбачений Графіком щомісячних платежів, та/або в більшій сумі зараховуються в оплату щомісячних платежів в термін, визначений таким Графіком, тобто кошти зберігаються на транзитному рахунку Банку та зараховуються в оплату щомісячних платежів згідно Графіку та в черговості погашення заборгованості, визначеній п. 2.1. Договору. За умови о отримання відповідної письмової заяви від Позичальник про часткове дострокове погашення кредиту Банк здійснює відповідне коригування кредитних зобов`язань у бік їх зменшення надає Позичальнику новий Графік щомісячних платежів.
Згідно з п. 2.4 Кредитного договору з укладенням цього Договору, Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з будь-яких рахунків Позичальника в АТ «Ідея Банк» грошових коштів, в розмірі наявної простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих процентах, плати за обслуговування кредитної заборгованості, неустойках, штрафах, пені. Таке договірне списання може здійснюватися Банком на підставі цього Договору будь-яку кількість разів. В тому числі Позичальник доручає Банку без додаткового погодження з ним здійснювати договірне списання коштів з будь-якого рахунку Позичальника в іншій валюті (у випадку відсутності або недостатності у Позичальника коштів у валюті, необхідній для оплати зобов`язань за цим Договором) і доручає самостійно продати за рахунок таких коштів валюту, необхідну для виконання зобов`язань, на міжбанківському валютному ринку України за курсом, що визначається на дату такого списання, на що Позичальник уповноважує Банк шляхом підписання цього Договору. При цьому всі витрати, пов`язані із продажем коштів у валюту відповідного зобов`язання, включаючи (але не виключно) комісії (згідно діючих тарифів), обов`язкові платежі до бюджету та позабюджетних фондів за операції купівлі-продажу валют та всі Інші витрати (в тому числі обов`язкові в силу закону), покладаються на Позичальника та утримуються Банком чи списуються в порядку договірного списання Позичальник підписанням цього Договору надає право Банку утримати комісійну винагороду в гривнях з коштів, отриманих від продажу іноземної валюти або банківських металів, без зарахування цієї комісійної винагороди на поточний рахунок Позичальника в національній валюті. При цьому Позичальник доручає Банку оформити заявку на продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України від імені Позичальника. У випадку невиконання Позичальником зобов`язань в повному розмірі, Банк має право звернути стягнення та реалізувати майно Позичальника для погашення заборгованості.
Факт надання Відповідачу кредитних коштів в сумі 99950,00 грн. первісним кредитором підтверджується випискою по рахунку за період з 06.02.2019 року по 25.07.2023 року та довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року АТ «Ідея банк» (а.с. 45-46).
25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».
26.07.2023 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
Указані обставини підтверджуються, зокрема, копією договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та АТ «Ідея банк», копією договору факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 року, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», витягами з реєстрів боржників до них, копіями платіжних інструкцій про проведення оплат за договорами (а.с. 48-65).
Відповідачем на користь Позивача сплачено 48552,81 гривень, з яких 32337,06 гривень Позивачем зараховано в рахунок оплати за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначені обставини підтверджуються випискою від 25.07.2023 року, складеною та підписаною АТ «Ідея Банк».
Позивачем нараховано Відповідачу заборгованість за Кредитним договором від 06.02.2019 року №Z62.00600.004885729 у загальному розмірі 261050,79 гривень, що складається з:
- 95455,05 гривень – сума заборгованості за кредитом;
- 48254,34 гривень – сума заборгованості за процентами;
- 117341,40 гривень – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю (а.с. 47).

Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).
Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Як передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17).
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.

Висновки суду.
Судом встановлено та Відповідачем не оспорювалося, що 06.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та Відповідечем було укладено Кредитний договір №Z62.00600.004885729 (а.с. 39-44). 
Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 99950,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж терміном до 06.02.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіка щомісячних платежів.
Згідно з п. 2.1 Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 6 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої минув. 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1. цього Договору. 4) для іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).
Факт надання Відповідачу кредитних коштів в сумі 99950,00 грн. первісним кредитором підтверджується випискою по рахунку за період з 06.02.2019 року по 25.07.2023 року та довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року АТ «Ідея банк» (а.с. 45-46).
Факт переходу права вимоги Позивачу по відношенню до Відповідача за Кредитним договором №Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року підтверджуються, зокрема: копією договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 року, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та АТ «Ідея банк», копією договору факторингу № 01.02-38/23 від 26.07.2023 року, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», витягами з реєстрів боржників до них, копіями платіжних інструкцій про проведення оплат за договорами (а.с. 48-65).
Позивачем нараховано Відповідачу заборгованість за Кредитним договором від 06.02.2019 року №Z62.00600.004885729 у загальному розмірі 261050,79 гривень, що складається з:
- 95455,05 гривень – сума заборгованості за кредитом;
- 48254,34 гривень – сума заборгованості за процентами;
- 117341,40 гривень – сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю (а.с. 47).
Згідно з п. 1.10 Кредитного договору за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позивальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень, щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника з використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором.
Утім, матеріали даної справи не містять доказів на підтвердження факту надання банком Відповідачу послуг, перелік яких визначено у п. 1.10 Кредитного договору.
Сплата Відповідачем на користь банку заборгованості за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 117341,40 гривень без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем суперечить вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий висновок узгоджується із усталеною практикою Київського апеляційного суду, викладеною, зокрема, у постановах від 18.02.2026 у справі № 939/1115/25, від 22.05.2026 у справі № 939/2924/25, від 24.07.2025 у справі № 375/327/24, від 28.01.2026 у справі № 759/1530/25, від 11.05.2026 у справі № 358/1657/25, у справі № 357/11976/25 від 23.06.2026 .
Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року.
Як виснував Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року, якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 117341,40 гривень є необґрунтованою та безпідставною, а тому є такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідачем на користь Позивача сплачено 48552,81 гривень, з яких 32337,06 гривень Позивачем зараховано в рахунок оплати за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначені обставини підтверджуються випискою від 25.07.2023 року, складеною та підписаною АТ «Ідея Банк».
Позивачем зараховано сплачені Відповідачем кошти в рахунок погашення заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю (а.с. 45-46).
На підставі викладеного, з огляду на приписи ст. 534 ЦК України кошти в розмірі 32337,06 гривень мають бути зараховані в рахунок погашення процентів за кредитним договором № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року.
З огляду на викладене, вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за процентами в розмірі 48254,34 гривень підлягає частковому задоволенню, а саме з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути заборгованість із сплати процентів за користування кредитом в розмірі 15917,28 гривень (48254,34 гривень - 32337,06 гривень).

З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню. Із Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року у розмірі 111372,33 гривень, яка складається з наступного: 95455,05 гривень – заборгованість за тілом кредиту та 15917,28 гривень – заборгованість за процентами. У задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених сторонами позовних вимог, з урахуванням обраного ними способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів.

Судові витрати. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати зі сплати судового збору.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з вказаним позовом, Позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, які документально підтверджені (а.с. 14).
Оскільки позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню в розмірі 111372,33 гривень, що становить 42,66% від суми заявленого розміру, то з урахуванням принципу пропорційності, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 1033,40 гривень (2422,40 гривень х 42,66%).

Витрати на професійну правничу допомогу.
Окрім цього, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень.
На підтвердження понесення таких витрат представник Позивача надав суду: копію договору про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Руденко К.В.; копію довіреності на представлення інтересів ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» адвокатом Руденком К.В.; копію акту прийому-передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025 року; витяг з реєстру №1 до акту прийому-передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025 року; копію платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 03.03.2025 року на суму 100000,00 грн.
Як зазначено в договорі, витязі з реєстру №1 до акту прийому-передачі наданих послуг №56 від 03.03.2025 року, адвокатом Руденком К.В. під час розгляду справи в суді першої інстанції надавалися такі послуги клієнту: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором № Z62.00600.004885729 про надання споживчого кредиту від 06.02.2019 та клопотання про витребування доказів – 10000,00 гривень, загальна вартість юридичних послуг за підготовку позовних вимог про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» становить 10000,00 гривень.
Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
У зв`язку із задоволенням позову на 42,66%, заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 10000,00 гривень підлягають задоволенню частково - з відповідача на користь позивача необхідно стягнути такі витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 4266,00 гривень.

3. Резолютивна частина.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» заборгованість за кредитним договором №Z62.00600.004885729 від 06.02.2019 року в розмірі 111372,33 гривень (сто одинадцять тисяч триста сімдесят дві гривні 33 копійки).
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» судовий збір у розмірі 1033,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4266,00 гривень, а всього стягнути 5299,40 гривень (п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 40 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»» код ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: вулиця Вацлава Гавела, будинок 4, місто Київ, 03124.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 01.07.2026 року. 

Суддя 	В. П. Цукуров