ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/6793/25
Провадження № 33/820/262/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Худої І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Худої І.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснено ОСОБА_1 право на оскарження постанови суду, порядок та реквізити сплати штрафу.
У відповідності до постанови суду, 03 березня 2025 року, близько 01 год. 19 хв. ОСОБА_1 , в порушення п.2.9(а) ПДР України, керувала транспортним засобом «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Миру, 63/2, в м. Хмельницькому, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер», результат - 1,60‰, тест 2524. 
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Худа І.Р., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Звертає увагу, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейським виявлено не було, про них не повідомлено і не зафіксовано таких в протоколі про адміністративне правопорушення. Також посилається на те, що:
-матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

-працівниками поліції не здійснено пробного заміру навколишнього повітря приладу Драгер перед продуттям;

-матеріали справи не містять доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ;

-роз`яснення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, було здійснено лише після того, як поліцейська роздрукувала вже складений стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення;

-відеозапис свідчить про наявність ознак психологічного тиску з боку працівників поліції, що вплинуло на рішення ОСОБА_1 на згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та відмову від проходження такого огляду в медичному закладі.
Таким чином захисник уважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б об`єктивно, та поза розумним сумнівом, доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Худої І.Р., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи захисника, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. 
ОСОБА_1 належним чином, повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст.ст. 268, 271 КУпАП.
Крім того, в суді апеляційної інстанції її захист здійснювала захисник Худа І.Р. 
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції дослідивши та проаналізувавши, належним чином, докази у справі дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№260880 від 03.03.2025 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 1,60 % проміле і, остання, погоджувалась з даним результатом, згоду засвідчила власноручним підписом в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів. 
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№260880 від 03 березня 2025 убачається, що 03.03.2025 року, близько 01 год 19 хв ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Миру, 63/2, в м. Хмельницькому, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду становив - 1,60‰, тест №2524. Такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою, та особою, що притягається до адміністративної відповідальності.
В суді першої та апеляційної інстанції захисник - адвокат Худа І.Р. зазначила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнає, посилаючись на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, захисник вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо останнього градуювання технічного приладу Драгер Алкотест 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , тому його результати не можна вважати достовірними.
Незважаючи на заперечення стороною захисту вини ОСОБА_1 , вчинення нею цього правопорушення, крім протоколу, підтверджується наступними доказами, а саме: 
- відомостями з акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про результати огляду – 1,60‰, що свідчить про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, та відмітку про згоду останньої з результатом такого огляду;
- роздруківкою чеку приладу Драгер, тест №2524 від 03.03.2025р. о 01 год. 33 хв., в якому зафіксовано результат огляду – 1,60% проміле.
Переглянутим судом першої та апеляційної інстанцій відеозаписом зафіксовано, як ОСОБА_1 , у вказаний день, керувала транспортним засобом у темну пору доби та була зупинена працівниками поліції через, зокрема, не увімкнення ближнього світла фар. В ході розмови з водієм поліцейський, виявляє у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує їй на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest-6810» та в медичному закладі, вона просить якось вирішити це питання, проте згодом погоджується пройти огляд, працівники поліції роблять контрольний замір повітря у приладі, ОСОБА_1 проходить огляд, результат якого– 1,60% проміле, з яким вона погоджується, свою згоду засвідчує підписом в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейські пропонують їй пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовляється.
На думку апеляційного суду, наданий відеозапис, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 та процедура проходження ним огляду, з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські, об`єктивно доводить факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний відеозапис спростовує доводи апеляційної скарги незаконності зупинки та не здійснення пробного заміру повітря приладу Драгер. 
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В матеріалах справи відсутні, ОСОБА_1 та її захисником під час апеляційного перегляду, не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.
Твердження апеляційної скарги про те, що права ОСОБА_1 було роз`яснено вже після складання протоколу, спростовуються відеозаписом події та не спростовують факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Щодо відсутності направлення на огляд ОСОБА_1 в медичний заклад то такі відхиляються, так як таке направлення видається, якщо особа погоджується проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, у даному випадку від такого огляду ОСОБА_1 відмовилася, пройшовши його на місці зупинки транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції своїми діями чинили на ОСОБА_1 психологічний тиск відхиляються, оскільки з відеозапису вбачається, що вона добровільно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, погоджувалась з його результатами, відмовилась повторно пройти огляд в медичному закладі, просила поліцейських якось вирішити це питання.
Всі інші доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі та судовому засіданні були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність її вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, 

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2026 стосовно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Худої І.Р. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду     Л.М.Кулеша