ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Справа№ 925/1289/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Сибіги О.М. 
Тищенко О.В. 

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,
за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 15.04.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоусівське"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 (повний текст складено 18.02.2025)
у справі № 925/1289/25 (суддя - Гладун А.І.)
за позовом Приватного підприємства "Білоусівське"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг"
третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович
третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Приватне підприємство "Мар`янівське-2014"
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Білоусівське" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовнмии вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю"Адванс-Лізинг" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого написк № 1001, вчиненого 23.04.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер Аліною Анатоліївною про повернення (вилучення та передання) від Приватного підприємства "Білоусівське" на користь Товариства обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" майна, що є предметом договору фінансового лізингу № 71ФЛ-18 від 20.07.2018 за невиплачену в строк до 20.10.2019 року включно, згідно графіку сплати лізингових платежів - Додатку № 2 до Договору № 71ФЛ-18 від 20.07.2018, заборгованість у розмірі 366 017,00 грн.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у позові Приватного підприємства "Білоусівське" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, 04.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Приватне підприємство "Білоусівське" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства "Білоусівське" задовольнити. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1001, виданий 23.04.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер Аліною Анатоліївною про повернення (вилучення та передання) від Приватного підприємства "Білоусівське" на користь Товариства обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" майна, що є предметом Договору фінансового лізингу № 71ФЛ-18 від 20.07.2018 за невиплачену в строк до 20.10.2019 року включно, згідно графіку внесення лізингових платежів - Додатку № 2 до Договору № 71ФЛ-18 від 20.07.2018, заборгованість у розмірі 366 017, 00 грн. Вирішити питання про відшкодування ПП "Білоусівське" судових витрат, понесених у суді першої та апеляційної інстанції.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що відповідачем ТОВ «Адванс-Лізинг» в лізинг було передано ПП «Білоусівське» комбайн зернозбиральний марки Case IH, модель 6140, однак як на час укладення договору фінансового лізингу, так і станом на час підписання Акту прийому-передачі лізингового майна ТОВ «Адванс-Лізинг» не було власником вказаного комбайну, що підтверджується технічним паспортом на комбайн. Так, договір фінансового лізингу був укладений 18.07.2018 на строк до 20.07.2020, Акт прийому передачі комбайну складено 17.09.2018, а технічний паспорт на комбайн товариство «Адванс-Лізинг» оформило лише 27.02.2020. З технічного паспорту на комбайн слідує, що ТОВ «Адванс-Лізинг» стало власником комбайну лише 21.09.2018.
Апелянт вказує, що про факт наявності виконавчого напису нотаріуса ПП «Білоусівське» стало відомо після спливу дії договору фінансового лізингу (тобто після 20 липня 2020 року), коли ПП "Білоусівське" отримало від приватного виконавця вимогу щодо необхідності повернення лізингового майна. Разом з тим, договір не може бути розірваний після спливу його дії, тобто після 20 липня 2020 року.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що задовольняючи позов у справі № 925/175/22 Господарський суд Черкаської області повністю стягнув солідарно з ПП «Білоусівське» та ПП «Мар`янівське-2014» на користь ТОВ «Адванс-Лізинг» 4 492 836,21 грн заборгованості за договором лізингу та 70% річних за порушення строків виконання грошового зобов`язання. Суд першої інстанції у цій справі встановив, що договір фінансового лізингу від 18.07.2018 не був достроково розірваний (мотивувальна частина рішення "Оцінка договорів судом" ), у зв`язку із чим стягнув 100% заборгованості вартості предмету лізингу. Скаржник зазначає, що 
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Білоусівське" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25. Витребувано матеріали справи № 925/1289/25 у Господарського суду Черкаської області. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоусівське" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 15.04.2026.
11.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від представника Приватного підприємства "Білоусівське" адвоката Абрамова Петра Станіславовича до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
11.03.2026 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" адвоката Тулінова Івана Івановича до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2026 заяви представника Приватного підприємства "Білоусівське" адвоката Абрамова Петра Станіславовича та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" адвоката Тулінова Івана Івановича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Білоусівське" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25 призначено в режимі відеоконференції на раніше визначену дату 15.04.2026.
19.03.2026 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що на момент вчинення виконавчого напису прострочення позивача за договором лізингу складала вже більше 6-ти місяців. На переконання Відповідача, посилання Позивача на правові висновки Верховного Суду, які викладені у позовній заяві, не є релевантними з розглядуваною справою, адже даний позов не спрямований на досягнення реального відновлення порушеного права позивача. Відповідач зазначає, що безспірність заборгованості позивача перед відповідачем вже підтверджена рішенням господарського суду Черкаської області від 06.01.2023 та постановою ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУД від 25.04.2023р. у справі № 925/175/22, як і розірвання договору фінансового лізингу, що в свою чергу підтверджує факт відсутності порушеного права позивача, у зв`язку з вчиненим виконавчим написом, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Відзив обґрунтовано тим, що позивач був обізнаний про свою заборгованість, однак не вчиняв дій щодо її врегулювання, не наводив заперечень щодо її розміру, а тому і не спростував її безспірність. Відповідач звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідач вмотивовує відзив також тим, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем його прав, за захистом яких він звернувся до суду лише зараз з даним позовом, оскільки його заборгованість, як і припинення договірних відносин за договором лізингу, встановлені судовими рішення у справі № 925/175/22, які набрали законної сили, при цьому виконавчий напис фактично виконується зараз, а предмет лізингу досі не повернуто лізингодавцю, незважаючи на наявність підтвердженої заборгованості.
У судове засідання, що відбулось 15.04.2026 з`явились представники позивача та відповідача надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в його процесуальних документах. Треті особи в судове засідання не з`явились про час дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується інформацією наявній в системі «Електронний суд».
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.07.2018 відповідачем (лізингодавець) та позивач (лізингоодержувач) уклали договір фінансового лізингу №71ФЛ-18 (надалі - Договір), згідно з п. 1.1 якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Найменування, марка, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладання Договору наведені в Додатку №1 "Специфікація".
Відповідно до Специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору, Об`єктом лізингу є комбайн зернозбиральний: марка CaseIH, модель 6140, вартістю 222 500,00 Доларів США з урахуванням ПДВ, жатка для збирання кукурудзи марка CaseIH модель 2108 (заводський код MRX870), вартістю 35 000,00 Доларів США з урахуванням ПДВ, візок для транспортування жниварок ЛАН-2, вартістю 2 500,00 Доларів США з урахуванням ПДВ.
Згідно з п. 2.1 вартість Майна становить гривневий еквівалент 260 000,00 доларів США, що розраховується за курсом продажу Долару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі "УкрДіліні", сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладення цього Договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Договору) та на дату укладення цього Договору становить 6 877 000,00 грн, у тому числі ПДВ 1 146 166,67 грн (надалі - Вартість майна). Вартість майна у гривні підлягає перерахунку за Міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі Майна, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Акту приймання-передачі), відповідно до умов п. 2.1.1 Договору.
Відповідно до п. 3.4 Договору розмір, склад, терміни сплати Лізингових платежів встановлюються в Графіку, що є Додатком № 2 до Договору фінансового лізингу.
Відповідно до п. 6.1.1 лізингодавець має право відмовитися від Договору та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса,якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення оплати становить більше 30 календарних днів.
Згідно з п. 6.4.2 лізингоодержувач зобов`язується повернути майно лізингодавцю у випадках, передбачених цим договором, в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу відповідно до встановлених норм амортизації, сплативши при цьому лізингодавцю заборгованістю по всіх лізингових платежах, що мають бути сплачені на поточну дату, а також відшкодувати заподіяні цим збитки в строк не пізніше 5 днів з дати розірвання цього Договору.
Відповідно до п. 9.2.1 Договір може бути розірваний в односторонньому порядку з ініціативи лізингодавця, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому Договорі (на підставі письмового повідомлення лізингодавця про розірвання Договору). В цьому випадку Договір вважається розірваним з моменту отримання лізингоодержувачем письмового повідомлення лазингодавця про розірвання Договору.
Згідно з п. 13.5 усі повідомлення за Договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійсненні належним чином у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені особисто або кур`єрською службою (кур`єром) та зазначеними адресами сторін. Датою отримання повідомлень, відправлених рекомендованим листом, буде вважатися дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача про 1) вручення рекомендованого листа; або 2) відмову адресата від одержання рекомендованого листа; або 3) не проживання/незнаходження адресата за зазначеною адресою; або 4) закінчення терміну зберігання рекомендованого листа. Датою отримання повідомлень, вручених особисто або відправлених кур`єрською службою (кур`єром) буд вважатися дата їх вручення іншій стороні за Договором.
На виконання умов Договору відповідачем передано позивачу об`єкт лізингу, що підтверджується актом приймання-передачі від 17.09.2018, а саме: комбайн зернозбиральний: марка CaseIH, модель 6140, Сер. №YHG015204,2017 р.в.; візок для транспортування жниварок ЛАН-2, Сер. №2018 р.в. та жатка для збирання кукурудзи марка CaseIH модель 2108 (заводський код MRX870), Сер. №786646008, 2017 р.в.
20.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" (лізингодавець), Приватне підприємство "Мар`янівське-2014" (поручитель) та Приватне підприємство "Білоусівське" (лізингоодержувач) уклали договір поруки №1П/71ФЛ-18, предметом якого є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов договору фінансового лізингу №71Фл-18 від 20.07.2018, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору фінансового лізингу.
18.09.2018 сторони уклали Додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу №71ФЛ-18 від 20.07.2018, якою сторони дійшли згоди внести зміни до договору фінансового лізингу, а саме пункти 11.2.1; 11.1 та до графіку внесення лізингових платежів.
Графік внесення лізингових платежів викладений в наступній редакції:
По комбайну зернозбиральному CASE IH 6140 та візку для транспортування жниварок ЛАН-2: 
01.10.2018 платіж 25652,75 доларів США;
20.10.2018 платіж 14508,88 доларів США; 
20.11.2018 платіж 3086,87 доларів США; 
20.12.2018 платіж 14356,00 доларів США; 
20.01.2019 платіж 14203,13 доларів США; 
20.02.2019 платіж 2654,08 доларів США; 
20.03.2019 платіж 2121,93 доларів США; 
20.04.2019 платіж 2053,48 доларів США; 
20.05.2019 платіж 24503,57 доларів США; 
20.06.2019 платіж 1757,59 доларів США; 
20.07.2019 платіж 1816,18 доларів США; 
20.08.2019 платіж 13007,00 доларів США; 
20.09.2019 платіж 12805,40 доларів США; 
20.10.2019 платіж 12701,24 доларів США; 
20.11.2019 платіж 12509,51 доларів США; 
20.12.2019 платіж 12395,49 доларів США; 
20.01.2020 платіж 12242,61 доларів США; 
20.02.2020 платіж 840,92 доларів США; 
20.03.2020 платіж 898,92 доларів США; 
20.04.2020 платіж 869,92 доларів США; 
20.05.2020 платіж 898,92 доларів США; 
20.06.2020 платіж 869,92 доларів США; 
20.07.2020 платіж 66700,95 доларів США,
А всього: 253455,26 доларів США. 

По жатці для збирання кукурудзи модель 2108 (код MRX870): 
01.10.2018 платіж 3875,71 доларів США; 
20.10.2018 платіж 2142,21 доларів США; 
20.11.2018 платіж 365,46 доларів США; 
20.12.2018 платіж 2118,43 доларів США; 
20.01.2019 платіж 2094,65 доларів США; 
20.02.2019 платіж 298,13 доларів США; 
20.03.2019 платіж 330,08 доларів США; 
20.04.2019 платіж 319,43 доларів США; 
20.05.2019 платіж 3811,67 доларів США; 
20.06.2019 платіж 273,40 доларів США; 
20.07.2019 платіж 282,52 доларів США; 
20.08.2019 платіж 2023,31 доларів США; 
20.09.2019 платіж 1991,95 доларів США; 
20.10.2019 платіж 1975,75 доларів США; 
20.11.2019 платіж 1945,92 доларів США; 
20.12.2019 платіж 1928,19 доларів США; 
20.01.2020 платіж 1904,41 доларів США; 
20.02.2020 платіж 130,81 доларів США; 
20.03.2020 платіж 139,83 доларів США; 
20.04.2020 платіж 135,32 доларів США; 
20.05.2020 платіж 139,83 доларів США; 
20.06.2020 платіж 135,32 доларів США; 
20.07.2020 платіж 10375,72 доларів США, 
Разом: 38738,05 доларів США.
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди №1, у зв`язку зі змінами строків платежу за графіком, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору фінансового лізингу №71ФЛ-18 від 20.07.2018 до 20.07.2020 включно.
Відповідач надіслав позивачу повідомлення №1912/19-19юр від 19.12.2019 "Про розірвання договору з вимогами сплатити заборгованості по лізинговим платежам та повернути майно" та рахунок №1912/19 від 19.12.2019р., що підтверджує фіскальний чек, опис, накладна та в якості доказу вручення повідомлення "Про вручення поштового відправлення" з відміткою про отримання 27.12.2019.
23.04.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер Аліною Анатоліївною було видано виконавчий напис №1001 про повернення (вилучення та передання) від Приватного підприємства "Білоусівське" на користь Товариства обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" майна: комбайн зернозбиральний: марка CaseIH, модель 6140, сер. №YHG01524, 2017 р.в.; візок від транспортування жниварок ЛАН-2, сер. №2018 р.в.; жатка для збирання кукурудзи марка CaseIH, модель 2108 )заводський код MRX870) сер. №786646008, 2017 р.в., що був переданий в користування на умовах фінансового лізингу за Договором №71ФЛ-18 від 20.07.2018 за невиплачену в строк до 20.10.19 включно, згідно графіку внесення лізингових платежів - Додаток №2 до Договору, заборгованість у розмірі 366017,00 грн. Період за який проводиться стягнення з 21.10.2019 до 19.11.2019. Плата за вчинення виконавчого напису - 8000,00 грн.
15.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. відкрито виконавче провадження АСВП № 62340605 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Наразі виконавче провадження триває та незавершене.
06.01.2023 Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №925/175/22, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" задовольнив повністю. Стягнув солідарно з відповідачів: 1) Приватного підприємства "Білоусівське", Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" 4492836,21 грн заборгованості та обтяжень боргу, 67392,54 грн судового збору. Рішення суду набрало законної сили 06.02.2023.
У рішенні суду від 06.01.2023 у справі №925/175/22 суд встановив, що 20.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" (позивач, стягувач, кредитор) та Приватне підприємство "Білоусівське" (відповідач-1, позичальник, боржник) уклали договір фінансового лізингу №71ФЛ-18, за умовами якого позивач передав, а відповідач-1 прийняв предмет лізингу (комбайн зернозбиральний марка Case IH, модель 6140, візок для транспортування жниварки ЛАН-2, жатка для збирання кукурудзи марка Case IH модель 2108, заводський код MRX870) та зобов`язався вносити лізингові платежі на умовах договору згідно додатків до договору.
02.03.2023 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області № 925/175/22 від 06.01.2023 про стягнення з Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження АСВП №71178920. 
01.02.2024 Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №925/1525/23, позовні вимоги задовольнив повністю. Стягнув з Приватного підприємства "Білоусівське" на користь Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" 292783,81 грн. боргу та 43909,26 грн. судового збору. Рішення суду набрало законної сили 27.05.2024.
20.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" (позивач, стягувач, кредитор) та Приватне підприємство "Мар`янівське-2014" (відповідач-2, поручитель, солідарний боржник) уклали договір поруки №1П/71ФЛ-18 за погодженням з лізингоодержувачем, за умовами якого відповідач-2 в повному обсязі відповідає перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу №71ФЛ-18, а також усіх додаткових угод до нього, як вже укладених, та які можуть бути укладені відповідачем-1 до закінчення строку дії договору фінансового лізингу №71ФЛ-18 від 20 липня 2018 року.
У рішенні суду від 01.02.2024 у справі №925/1525/23 суд встановив, що 06.02.2023 року на примусове виконання рішенням суду від 06.01.2023 року у справі №925/175/22 господарським судом було видано два накази про стягнення з відповідача Приватного підприємства "Білоусівське" та Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" - 4492836,21 грн. заборгованості та обтяжень боргу, 67 392,54 грн. судового збору. 
02.03.2023 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною було відкрито виконавче провадження №71178920 на виконання судового наказу №925/175/22 від 06.02.2023 року виданого Господарським судом Черкаської області.
Приватне підприємство "Мар`янівське-2014" сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" борг у розмірі - 2 927 283,81 грн, у зв`язку з чим у порядку регресу звернулося до Приватного підприємства "Білоусівське" про стягнення 2 927 283,81 грн.
Сторони визнали обставини укладення договору фінансового лізингу, передання предмета лізингу у володіння і користування. Відповідач визнав обставину прострочення виконання грошового зобова`язання зі сплати лізингових платежів.
Враховуючи норми частини першої та четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу не підлягають доказуванню під час розгляду справи №925/1289/25 обставини виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язання на підставі договору фінансового лізингу №71ФЛ-18, передачі відповідачем предмета лізингу (комбайн зернозбиральний марка Case IH, модель 6140, візок для транспортування жниварки ЛАН-2, жатка для збирання кукурудзи марка Case IH модель 2108, заводський код MRX870) позивачу, неналежне виконання позивачем грошового зобов`язання з внесення лізингових платежів;
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір фінансового лізингу, який був поданий відповідачем для вчинення виконавчого напису не посвідчений нотаріально, документи подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам закону та не підтверджують безспірність боргу позивача перед відповідачем. Позивач стверджує, що відповідач не повідомляв позивача у передбаченому пунктом 13.5 договору фінансового лізингу порядку про відмову від договору фінансового лізингу, не надсилав письмового повідомлення про наявність заборгованості. Договір фінансового лізингу між сторонами не був розірваний у передбаченому законом порядку. Факт того, що вказаний договір не був розірваний встановлений рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.01.2023 у справі №925/175/22, що набрало законної сили 06.02.2023. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.01.2023 у справі №925/175/22, що набрало законної сили 06.02.2023 та залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023, позовні вимоги ТОВ "Адванс-Лізинг" задоволено повністю, стягнуто солідарно з відповідачів: 1) Приватного підприємства "Білоусівське", Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" 4492836,21 грн заборгованості. 02.03.2023 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області №925/175/22 від 06.01.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. було відкрито виконавче провадження АСВП №71178920. Вказане виконавче провадження завершене у зв`язку з його фактичним виконанням.
Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоусівське" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Згідно з частиною 2 статті 806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом та його форма врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України "Про нотаріат", Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).
Спірні правовідносини між сторонами у справі, які виникли з договору фінансового лізингу регулюються спеціальним законом - Законом України "Про фінансовий лізинг".
Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Статтею 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.
Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.
Матеріали справи свідчать, що укладений між сторонами Договір є дійсним, укладеним у встановленому законом порядку та в письмовій формі, містить визначені законодавством істотні умови. Всі його умови є погодженими сторонами та є чинними (зворотнього судом не встановлено), відтак в силу приписів статті 629 Цивільного кодексу України, такий договір є обов`язковим до виконання його сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Частиною 1 статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингодавець має право, зокрема: 3) відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; 4) вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; 5) стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 6) вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору; 7) вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов`язань за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань лізингоодержувачем за договором лізингу.
Отже, нормами Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено право лізингодавця відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; достроково розірвати договір та повернути майно - предмет лізингу в безспірному порядку за виконавчим написом, а також стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, які він може реалізувати за своїм вибором.
Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.
Факт розірвання Договору, з урахуванням положень Закону України "Про фінансовий лізинг" надав відповідачу право вимагати повернення об`єкту лізингу від лізингоодержувача в тому числі у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки лізингоодержувач у добровільному порядку об`єкт лізингу не повернув.
Правове регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат".
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють зокрема таку нотаріальну дію як виконавчий напис нотаріуса.
Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно з якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Вчинення виконавчих написів здійснюється нотаріусом відповідно до глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (надалі - Порядок).
Пунктом 2.1 Порядку передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Згідно з пунктами 3.2, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Пунктом 8 Розділу "Повернення об`єкта лізингу" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал договору лізингу; б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.
Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач зобов`язання зі сплати лізингових платежів не виконав. Також позивач на вимогу відповідача не повернув предмет лізингу. У зв`язку з чим відповідач звернувся за захистом свого порушеного права до суду про стягнення заборгованості зі сплати лізингових платежів. Позивач також реалізував своє право на звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про повернення предмета лізингу.
Рішенням суду, що набрало законної сили стягнуто на користь відповідача (лізингодавець) солідарно з позивача (лізингоодержувача) та третьої особи (поручитель) борг зі сплати лізингових платежів.
23.04.2020 приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про повернення майна лізигодавцю, що був переданий в користування на умовах фінансового лізингу за невиплачену в строк до 20.10.2019 включно згідно з графіком внесення лізингових платежів заборгованість у розмірі 366 017,00 грн. 
З метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження №62340605 від 15.06.2020, яке станом на час розгляду судом спору не закінчене.
На виконання виконавчого напису нотаріуса про повернення майна позивач предмет лізингу відповідачу не повернув.
Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Лізингодавець має право, зокрема, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Законом України "Про фінансовий лізинг" передбачено право лізингодавця відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; достроково розірвати договір та повернути майно - предмет лізингу в безспірному порядку за виконавчим написом, а також стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, які він може реалізувати за своїм вибором.
Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.
Факт розірвання договору фінансового лізингу надав відповідачу право вимагати у позивача повернення предмета лізингу і, зокрема, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Станом на момент звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису існували передбачені законом та договором фінансового лізингу підстави для його вчинення, зокрема: прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем та не виконана вимога відповідача (лізингодавця) про повернення предмета лізингу. 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Рішення суду про стягнення боргу не є підставою припинення грошового зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису про повернення майна не є підставою припинення зобов`язання з повернення предмета лізингу, у зв`язку з розірванням договору лізингу.
У суді першої інстанції позивач не заперечував факту прострочення сплати лізингових платежів і, зокрема, платежу за жовтень 2019 року в сумі 366 017,00 грн, водночас, заперечив факт отримання повідомлення відповідача про розірвання договору лізингу та вимоги повернути предмет лізингу.
Доводячи обставину належного повідомлення позивача про розірвання договору з вимогою сплатити заборгованість зі сплати лізингових платежів та повернення майна, відповідач надав суду фіскальний чек, опис вкладення до цінного листа та накладну з відміткою про його отримання 27.12.2019 представником позивача із зазначенням прізвища та підпису особи, що його отримала.
Судом першої інстанції вірно враховано, що повідомлення відповідача надіслане позивачу на адресу його місцезнаходження відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Ця ж адреса вказана позивачем у договорі фінансового лізингу.
Можливість отримання поштової кореспонденції уповноваженою особою, яка надіслана на адресу місцезнаходження позивача, перебуває за межами можливого та об`єктивного контролю відповідача. Саме позивач повинен потурбуватися щоб поштова кореспонденція адресована йому була отримана уповноваженою ним особою.
Під час розгляду справи позивач жодним чином не спростував та не довів, що повідомлення відповідача було отримане не уповноваженою позивачем особою. Позивач також не довів, що звертався до організації, що надає послуги поштового зв`язку із заявою чи скаргою у зв`язку з неналежним наданням поштових послуг.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність встановлених законом підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).
Неналежне виконання позивачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, зокрема зі сплати лізингових платежів, доводить відсутність у позивача порушеного права на володіння та користування предметом лізингу, яке б підлягало судовому захисту у спосіб визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1001, виданий 23.04.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучер Аліною Анатоліївною про повернення (вилучення та передання) від Приватного підприємства "Білоусівське" на користь Товариства обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг" майна, що є предметом договору фінансового лізингу № 71ФЛ-18 від 20.07.2018 за невиплачену в строк до 20.10.2019 року включно, згідно графіку внесення лізингових платежів - Додатку № 2 до Договору № 71ФЛ-18 від 20.07.2018, заборгованість у розмірі 366 017,00 грн суд першої інстанції правомірно визнає необґрунтованою та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволені позовних вимог Приватного підприємства "Білоусівське" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванс-Лізинг".
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Білоусівське" на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоусівське" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.02.2026 у справі № 925/1289/25 - залишити без змін.
Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
Матеріали справи повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 08.05.2026

Головуючий суддя С.А. Гончаров 

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко