Справа № 569/4105/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди згідно висновку судового експерта та страховою сумою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика, в розмірі 187502,20 грн; судові витрати, а саме: 26450,01 грн, з яких: 12000 грн - витрати на правову допомогу, 12950 грн - витрати за висновок експерта № 209-25/12/06 від 27 грудня 2025 року, 1500,01 грн - судовий збір. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 жовтня 2025 року о 18:30 год. на трасі Городище-Рівне Старокостянтинів ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Fiat Linea", д.н.з. НОМЕР_1 , допустив порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки "Ford Fusion", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Острозького районного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 567/1918/25 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку експерта від 27 грудня 2025 року, матеріальні збитки, завдані внаслідок пошкодження транспортного засобу марки "Ford Fusion", реєстраційний номер НОМЕР_2 , які спричинені 23 жовтня 2025 року, станом на 23жовтня 2025 року становили 437502,20 грн. Від ПрАТ "СК "Євроінс Україна" на рахунок позивача зараховано 250000 грн страхового відшкодування. Відповідачем різниця між фактичним розміром шкоди, згідно висновку судового експерта, та страховою сумою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика, яка складає 187502,20 грн, не сплачена.
Ухвалою від 26 лютого 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У заяві від 06 травня 2026 року представник позивача Іванюк І.В. просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер  НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 6845 09 січня 2024 року.
23 жовтня 2025 року о 18:30 год. ОСОБА_2 на трасі Городище-Рівне-Старокостянтинів, керуючи автомобілем марки "Fiat Linea", д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки "Ford Fusion", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить ОСОБА_1 , після чого автомобіль "Ford Fusion", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Touareg", д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 та який належав ОСОБА_5 , який зупинився для надання переваги в русі зустрічних транспортних засобів, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 25 листопада 2025 року у справі № 567/1918/25, яка набрала законної сили 17 січня 2026 року, ОСОБА_2 визнано таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 (страхувальник), застраховано за полісом № 226513279 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим ПрАТ "СК "Євроінс Україна". Страхова сума, згідно з полісом, на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, 250000 грн.
02 січня 2026 року ПрАТ "СК "Євроінс Україна" прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 250000 грн за страховим випадком, що стався 23 жовтня 2025 року в Вельбівно за участю транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та транспортного засобу Fiat Linea, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 226513279 та страхового акту № 323921/1/2025, про що свідчить лист ПрАТ "СК "Євроінс Україна" № 323921/1 від 02 січня 2026 року.
Страхове відшкодування згідно акту № 323921/1/2025 від 02 січня 2026 року в сумі 250000 грн позивач отримав 02 січня 2026 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 46 від 02 січня 2026 року. 
За висновком експерта № 209-25/12/06 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 від 29 листопада 2025 року, складеним 27 грудня 2025 року судовим експертом Щуриком О.Т., матеріальні збитки, завдані внаслідок пошкодження транспортного засобу марки "Ford Fusion", реєстраційний номер НОМЕР_2 , які спричинені 23 жовтня 2025 року, станом на 23 жовтня 2025 року, становили 437502,20 грн. 
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За правилами ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Особа, відповідальна за завдану шкоду, відповідно до ст.1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається згідно ст.22 ЦК України відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За положеннями ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Матеріалами справи підтверджується вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 жовтня 2025 року, внаслідок якої в результаті пошкодження належного позивачу транспортного засобу Ford Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_2 , останньому завдано матеріальної шкоди.
ПрАТ "СК "Євроінс Україна", як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодував позивачу шкоду в сумі 250000 грн, яка визначена у порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме в межах розміру страхової суми, зазначеного у договорі страхування.
Враховуючи, що розмір завданої шкоди (437502,20 грн) перевищує ліміт відповідальності страховика (250000 грн), відповідач, як відповідальна за завдану шкоду особа, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить 187502,20 грн.
Оскільки вимоги позивача обгрунтовані та доведені належними і допустимими доказами, позов потрібно задовольнити. 
За правилами ст.141 ЦК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 1500,01 грн.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України). 
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу надано: договір № 16/01/2026 про надання правової допомоги, укладений 16 січня 2026 року між адвокатом Іванюком І.В. та ОСОБА_1 , додатковий договір до договору № 16/01/2026 про надання правової допомоги від 16 січня 2026 року, яким узгоджено гонорар у розмірі 12000 грн, прибутковий касовий ордер № 06/01/2026 від 16 січня 2026 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 16/01/2026 від 16 січня 2026 року про сплату позивачем 12000 грн на підставі договору про надання правової допомоги № 16/01/2026 від 16 січня 2026 року. 
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи категорію та незначну складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду побдібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та керуючись принципами справедливості і розумності, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.
За проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи позивач сплатив 12950 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL028978 від 07 грудня 2025 року.
Загальна сума понесених відповідачем витрат становить 18450,01 грн (1500,01 грн на сплату судового збору + 4000 грн на професійну правничу допомогу + 12950 грн за проведення експертизи).

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між страховим відшкодуванням та фактичних розміром заподіяних збитків в сумі 187502 (сто вісімдесят сім тисяч п`ятсот дві) грн 20 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18450 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн 01 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 . 
Суддя