ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 р.	Справа № 634/25/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої К.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.04.2026 (головуючий суддя І інстанції: Зимовський О.С., вул.Шмідта, 8, сел. Сахновщина, Харківська область, 64501, повний текст складено 13.04.2026) по справі № 634/25/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції   
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст заяви та її обґрунтування.
31.03.2026 адвокат Вороний Кирило Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив суд:
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп.;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп.
В обґрунтування заяви зазначив, що після відкриття провадження у справі Департамент патрульної поліції дійшов висновку про незаконність дій працівників поліції і скасував оскаржувану постанову, що стало підставою для подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду. На переконання представника, судові витрати зі сплати судового збору на витрати на професійну правничу допомогу мають бути в повному обсязі покладені на відповідача, оскільки в іншому випадку це звільнить органи Національної поліції від відповідальності за їх незаконні та необґрунтовані дії. 
ІІ. Зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.04.2026 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - Вороний Кирила Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції з посиланням на пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», статтю 140 КАС України виходив з того, що у разі залишення позовної заяви без розгляду за ініціативою позивача на підставі поданої ним заяви (клопотання), понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають. При цьому, суд зауважив, що позивач дійсно отримав правничу допомогу адвоката та поніс судові витрати, проте подана представником позивача заява про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 240 КАС України, що не є відмовою від позову в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове додаткове судове рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відкриття провадження у справі на адресу представника позивача надійшло рішення УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6345872 від 15.12.2025. Відтак, оскільки рішення було скасовано, подальший розгляд справи був не доцільним, що стало підставою для подання ОСОБА_1 заяви про залишення позову без розгляду. Отже, саме протиправні дії представників УПП в Харківській області ДПП, які полягали у винесенні незаконної та необґрунтованої постанови, призвели до того, що ОСОБА_1 був змушений звернутись за допомогою до адвоката та понести судові витрати. Зауважив, що у випадку не покладання судових витрат на відповідача, органи поліції будуть звільнені від відповідальності. 
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Департамент патрульної поліції подав відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що процесуальне завершення розгляду справи було зумовлене виключно реалізацією позивачем свого диспозитивного права, передбаченого частиною третьою статті 9 КАС України. Системний аналіз положень статей 139-141 КАС України свідчить про те, що розподіл судових витрат безпосередньо пов`язаний із результатом вирішення спору по суті та визначенням сторони, на користь якої ухвалено судове рішення. У даній справі рішення по суті спору не ухвалювалося, правомірність чи протиправність дій відповідача судом не встановлювалась, а відтак відсутній і суб`єкт, на користь якого вирішено спір. У даній справі жодним судовим рішенням не встановлено протиправність дій відповідача, а відтак відсутні передбачені законом умови для застосування частини восьмої статті 139 КАС України. Скасування постанови за результатами внутрішньої перевірки є реалізацією дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень та не тотожне встановленню її незаконності судом. Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з правильним застосуванням судом норм процесуального права та не містять обставин, які б свідчили про незаконність або необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Учасники справи повідомлені про перегляд ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.04.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом отримання ними копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження, про призначення даної справи в судове засідання та повісток про виклик на 04.05.2026 о 14:00, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
30.04.2026 судом отримано заяву представника позивача про проведення апеляційного розгляду без участі позивача та його представника.
Відповідно до частини четвертої статті 229, частини першої статті 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
V. Обставини, встановлені судом.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:
- скасувати постанову серії ЕНА №6345872 від 15.12.2025 капітана 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Терновського Олексія Степановича про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за порушення водіями транспортних засобів використання освітлюваних приладів в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП;
- закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 10.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
25.03.2026 до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла заява Департаменту патрульної поліції про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України у зв`язку зі скасуванням постанови серії ЕНА №6345872 від 15.12.2025 в порядку службової перевірки.
25.03.2026 до суду також надійшла заява представника позивача про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 240 КАС України. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 26.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Надалі представник позивача Вороний Кирило Володимирович звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.04.2026 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача. 
VІ. Нормативне регулювання та оцінка суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України) визначено права та обов`язки учасників справи, відповідно до частини другої статті якої учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з пунктами 3, 6 частини третьої статті 44 КАС України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Відповідно до частин другої та третьої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.
За змістом наведених норм, право на розпорядження своїм позовом є виключним правом позивача, яке процесуальний закон не пов`язує з будь-якими умовами та обов`язком позивача обґрунтувати своє рішення про залишення позову без розгляду з власної ініціативи. Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.07.2025 у справі №641/543/25.
Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами КАС України, яке не містить обмежень в його реалізації.
В ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (частина п`ята статті 240 КАС України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, крім іншого, на професійну правничу допомогу.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 КАС України).
Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).
Таким чином, за змістом наведеної норми вказаного Закону у випадку залишення судом позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача сплачена останнім сума судового збору не повертається. Аналогічної позиції щодо застосування пункту 4 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI Верховний Суд (викладена у постановах, зокрема, від 11.01.2022 у справі №449/1290/20, від 20.05.2024 у справі №202/16597/23).
Отже, вимога представника позивача про стягнення судового збору задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу колегія суддів зауважує, що положення Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають розподілу судових витрат, понесених позивачем, у випадку залишення позову без розгляду. При цьому, апелянт, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не наводить конкретних норм, які не були застосовані судом.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення статті 140 КАС України передбачають, що у випадку відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. 
Разом з тим, за обставинами справи позов було залишено без розгляду відповідно до пункту 5 частини першої статті 240 КАС України на підставі заяви представника позивача, у зв`язку з чим положення статті 140 КАС України щодо стягнення всіх понесених позивачем витрат з відповідача не підлягають застосуванню, оскільки така можливість передбачена лише у випадку відмови позивача від позову, право на яку врегульовано статтею 189 КАС України.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у разі залишення позовної заяви без розгляду за ініціативою позивача на підставі поданої ним заяви (клопотання), понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.04.2026 по справі №634/25/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		К.В. Мінаєва	
Судді	   	І.М. Ральченко   В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складено 04.05.2026 року