Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 р. № 520/2165/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (просп. Льва Ландау, буд. 48, м. Харків,61060, код ЄДРПОУ 03196653), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення №224 Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 19.12.2024 року про відкликання рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради №15 «Про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_3 » від 18.12.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення №224 Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 19.12.2024 року про відкликання рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради №15 «Про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України Мнацаканяну О.А.» від 18.12.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб.
Копія вказаної ухвали надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Суддя у період з 28.04.2025 по 02.05.2025, з 14.07.2025 по 28.07.2025 перебував у відпустці, 01.08.2025 перебував на навчанні, з 04.08.2025 по 05.08.2025, з 10.11.2025 по 14.11.2025 та з 22.12.2025 по 13.01.2026 перебував у відпустці.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
18 грудня 2023 року Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Управління із заявою щодо встановлення її дитині, а саме: ОСОБА_3 статусу «члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» у зв`язку із загибеллю його біологічного батька ОСОБА_4 .
Згідно із рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради №15 від 18.12.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надано статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України відповідно до пункту 5 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого)) Захисника чи Захисниці України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740, як дитині ОСОБА_4 .
15 жовтня 2024 року набрало законної сили рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.09.2024 у справі № 645/3959/24, згідно з яким: "Заяву ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Виконавчий комітет Харківської міської ради, про усиновлення малолітніх дітей одним з подружжя - задоволено. Визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий ріг, Дніпропетровської області усиновлювачем малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Внесені до актового запису № 646, здійсненого 17.10.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`яненському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні зміни: в графі «Мнацаканян» - залишити без змін, в графі «ім`я» - « ОСОБА_7 » -залишити без змін, в графі «по батькові» - замість « ОСОБА_8 » - записано « ОСОБА_9 », в графі «місце народження» - «місто Харків» - залишено без змін, в графі «дата народження» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - залишити без змін; в графі "батько" « ОСОБА_4 » громадянство - «громадянин України» - змінено на « ОСОБА_5 » громадянство - «громадянин України», в графі мати « ОСОБА_1 » громадянство - «громадянка України», залишити без змін.".
19 грудня 2024 року на підставі вказаного рішення Відповідачем було прийнято рішення №224 про відкликання рішення Відповідача №15 «Про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_3 » від 18.12.2023.
Також Відповідачем була скасована довідка №20 від 19.12.2023, видана ОСОБА_3 , згідно якої на останнього поширювалась чинність пункту 5 частини першої статті 10-1 Закону України № 3551-ХІІ щодо права на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.
Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.10-1 Закону №3551-XII, до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать: сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Частиною 4 ст. 10-1 Закону №3551-XII передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.
Судом встановлено, що у оскаржуваному рішенні від 19.12.2024 №224 відповідачем зазначено, що ураховуючи істотну зміну фактичних обставин справи, керуючись ст.ст. 76, 86, 88 Закону України "Про адміністративну процедуру" відкликано рішення Управління від 18.12.2023 № 15 "Про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_10 Управлінням у якій зазначено, що на нього поширюється чинність п. 5 ч. 1 статті 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та він має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України вважати недійсною.
Відповідно до частини 1 статті 76 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний акт діє від часу набрання ним чинності до часу втрати ним чинності. Адміністративний акт втрачає чинність внаслідок: 1) його виконання; 2) закінчення строку його дії; 3) відкликання правомірного адміністративного акта адміністративним органом, що його прийняв (статті 86-88 цього Закону); 4) визнання недійсним протиправного адміністративного акта адміністративним органом, що його прийняв (статті 86, 87, 89 цього Закону); 5) його скасування в порядку адміністративного оскарження або судом; 6) з інших причин, визначених законом.
Згідно із частини 2 статті 76 Закону України "Про адміністративну процедуру" виконаний адміністративний акт не може бути відкликаний, визнаний недійсним або скасований у тій його частині, в якій його виконання призвело до настання незворотних правових наслідків. Такий адміністративний акт може бути визнаний протиправним у порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 86 Закону України "Про адміністративну процедуру", адміністративний орган приймає рішення про відкликання або визнання недійсним адміністративного акта для відновлення законності та/або захисту публічних інтересів у випадках та порядку, встановлених законом.
Правомірний адміністративний акт не може бути відкликаний на шкоду особі, крім випадків, передбачених статтею 88 цього Закону.
Під час вирішення питання щодо відкликання або визнання адміністративного акта недійсним адміністративний орган враховує:
1) наслідки відкликання або визнання адміністративного акта недійсним для особи;
2) істотність причин для цього, зокрема час, що минув після прийняття адміністративного акта;
3) інші обставини, що стосуються справи.
Відкликання або визнання недійсним адміністративного акта на користь однієї особи та на шкоду іншій особі має відповідати вимогам цієї статті та статей 87-89 цього Закону, що регулюють відкликання або визнання адміністративного акта недійсним на шкоду особі.
Адміністративний акт відкликається або визнається недійсним шляхом прийняття адміністративного акта відповідно до вимог цього Закону.
Згідно із статті 88 Закону України "Про адміністративну процедуру" правомірний адміністративний акт до моменту завершення його виконання може бути відкликаний за ініціативою особи або адміністративного органу на користь особи, в тому числі із зворотною дією в часі, крім випадків, якщо:
1) адміністративний акт аналогічного змісту необхідно прийняти знову;
2) відкликання акта суперечить закону.
2. Адміністративний акт, що обмежує право, свободу чи законний інтерес особи, за її ініціативою підлягає відкликанню у разі:
1) внесення змін до закону, на підставі якого прийнято такий адміністративний акт;
2) істотної зміни фактичних обставин, на підставі яких прийнято такий адміністративний акт.
3. Правомірний адміністративний акт може бути відкликаний на шкоду особі, якщо:
1) це передбачено законом;
2) особа не виконала обов`язки, які виникли у зв`язку з прийняттям адміністративного акта;
3) особа зі своєї вини не виконала обов`язку щодо інформування про істотну зміну фактичних обставин, на підставі яких прийнято такий акт;
4) відкликання здійснюється з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування особі збитків на підставі та в порядку, встановлених законом.
4. У разі внесення змін до закону або істотної зміни фактичних обставин правомірний адміністративний акт може бути відкликано за ініціативою адміністративного органу на шкоду особі з дня набрання чинності новим адміністративним актом, якщо публічний інтерес у відкликанні адміністративного акта переважає законний інтерес (довіру) особи.
Довіра особи ґрунтується на її праві вчиняти дії на підставі адміністративного акта без урахування того, що такий акт може бути відкликано у майбутньому.
5. Не допускається застосування положень цієї статті для вирішення іншої справи, ніж та, в якій прийнято адміністративний акт.
Так, відповідач в обґрунтування оскаржуваного рішення та правомірність відкликання рішення Управління від 18.12.2023 №15, фактично посилається на наявність істотних змін фактичних обставин, а саме, усиновлення ОСОБА_11 (на разі ОСОБА_9 ) та як наслідок анулювання судом свідоцтва про народження дитини, яке є одним із документів для отримання відповідного статусу загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.
Разом із тим, суд зазначає, що в порушення норм частини 4 статті 88 Закону України "Про адміністративну процедуру", відповідачем, при відкликанні правомірного адміністративного акта на шкоду ОСОБА_12 не встановлено, що публічний інтерес у відкликанні адміністративного акта переважає законний інтерес (довіру) особи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення №224 Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 19.12.2024 про відкликання рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради №15 «Про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України ОСОБА_3 » від 18.12.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи висновки щодо застосування норм права у подібних відносинах, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (просп. Льва Ландау, буд. 48, м. Харків,61060, код ЄДРПОУ 03196653) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення №224 Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 19.12.2024 року про відкликання рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради №15 «Про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України Мнацаканяну О.А.» від 18.12.2023.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов