Справа № 185/6353/26
1-кп/185/1349/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 12026041370000327 від 03 березня 2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, оператора 1 відділення середніх логістично-евакуаційних безпілотних наземних систем взводу логістично-евакуаційних безпілотних систем 5 батальйону безпілотних систем в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України 

за участі:
прокурора - ОСОБА_4 
захисника - адвоката ОСОБА_5 (ВКЗ)
обвинуваченого - ОСОБА_6 (ВКЗ)

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2026 року, приблизно о 15 год. 20 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений), ОСОБА_6 прийшов до торгівельного місця – острівця « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 , розташованого в Торгівельному центрі «КУБ», що по вул. Соборній, 97А в м. Павлограді Дніпропетровської області, де на той час працювала продавчиня ОСОБА_8 .
Побачивши на торгівельному місці серед запропонованого для продажу товару: травматичний пістолет, поясну кобуру для пістолету, газ для пневматичної зброї та кульки для пневматичного пістолету, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним майном. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, із корисливих спонукань, ОСОБА_6 звернувся до продавчині ОСОБА_8 із проханням про надання йому для огляду: травматичного пістолету марки «Win Gun 113 Makarov Blowback», поясної кобури для пістолету марки «ТекЛок», газу для пневматичної зброї в кількості 2 шт., кульок для пневматичного пістолету в кількості 500 шт.
Усвідомлюючи, що вказані речі, запропоновані як товар, можна отримати в торгівельному місці виключно шляхом здійснення оплати за його придбання, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, через невстановлену слідством програму (чат-бот) в соціальному месенджері «Теlegram» у мобільному телефоні, задаючи у текстовому форматі завдання по створенню електронної імітації здійснення грошового переказу в застосунку банку, після створення чат-ботом такої інформації на екрані свого мобільного телефону, ОСОБА_6 самостійно вніс до електронного зображення переказу завідомо неправдиві відомості, а саме: інформацію щодо здійснення грошового переказу на банківську картку – НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ФОП ОСОБА_7 саме для надходження платежів за придбані покупцями товари; суму грошового переказу – 8950 грн., як загальну вартість обраного товару; дату та час грошового переказу на вказаний банківський рахунок ФОП ОСОБА_7 ; отримувача грошового переказу – номеру карткового рахунку, відкритого на ім`я ФОП ОСОБА_7 , створивши таким чином імітацію відомостей з електронного застосунку банку щодо проведення грошової транзакції.
Надалі ОСОБА_6 на екрані свого мобільного телефону продемонстрував та повідомив продавчині неправдиві відомості про свої наміри купівлі вказаних речей та здійснення оплати за товар шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_7 , тобто – здійснення безготівкової оплати, викликавши тим самим у продавчині впевненість у вигідності передачі нею речей ОСОБА_6 як потенційному покупцеві, розраховуючи на здійснення останнім оплати за отриманий ним товар, загальна вартість якого склала 8950 грн. 
Надалі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи, що вказані речі, запропоновані як товар, можна отримати в торгівельному місці виключно шляхом здійснення оплати за його придбання, перебуваючи біля торгівельного місця - острівця «Ехtrim військторг» ФОП ОСОБА_7 , розташованого в Торгівельному центрі «КУБ», що по вул. Соборній, 97А в м. Павлограді Дніпропетровської області, 05 лютого 2026 року, приблизно о 15 год. 30 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений), ОСОБА_6 задля укріплення впевненості у продавчині про здійснену купівлю - продаж товару, використав імітацію відомостей з електронного застосунку банку щодо проведення грошової транзакції, як документ, який нібито підтверджував здійснення безготівкової оплати отриманого товару - травматичного пістолету марки «Win Gun 113 Makarov Blowback», поясної кобури для пістолету марки «ТекЛок», газу для пневматичної зброї в кількості 2 шт., кульок для пневматичного пістолету в кількості 500 шт., показавши імітацію відомостей з електронного застосунку банку щодо проведення грошової транзакції продавчині, повідомивши в тому числі неправдиві відомості про здійснену ним оплату за вказані речі, що надало можливість незаконно, шляхом обману, заволодіти: травматичним пістолетом марки «Win Gun 113 Makarov Blowback», вартістю 3876,67 грн., поясною кобурою для пістолету марки «ТекЛок», газом для пневматичної зброї в кількості 2 шт., кульками для пневматичного пістолету в кількості 500 шт., завдавши тим самим ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3876,67 грн. 
Також, 10 лютого 2026 року о 16 год. 36 хв., ОСОБА_6 прийшов до магазину «ТасТіс 4 Рrofi», де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , де на той час працювала ОСОБА_10 , яка здійснювала обов`язки продавця. 
Побачивши в магазині серед запропонованого для продажу товару: м`який балістичний пакет під напашник «STRAKE FACE» 2 рівня захисту, бронеплити 4-го класу захисту Miiluх Protection 500 6,5 мм та шеврони, у ОСОБА_6 повторно виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним майном. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, із корисливих спонукань, ОСОБА_6 звернувся до продавчині ОСОБА_10 із проханням про надання йому для огляду: м`якого балістичного пакету під напашник «STRAKE FACE» 2 рівня захисту, бронеплит 4-го класу захисту Miiluх Protection 500 6,5 мм. в кількості 2 шт., та двох шевронів. 
Далі ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, повідомив продавчині неправдиві відомості про свої наміри купівлі вказаних речей та здійснення оплати за товар шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_9 , викликавши тим самим у продавчині впевненість у вигідності передачі нею речей ОСОБА_6 як потенційному покупцеві, розраховуючи на здійснення останнім оплати за отриманий ним товар, загальна вартість якого склала 6050 грн. 
Маючи у своєму володінні отримані від продавчині: м`який балістичний пакет під напашник «STRAKE FACE» 2 рівня захисту, бронеплити 4-го класу захисту Miiluх Protection 500 6,5 мм. в кількості 2 шт., та два шеврони, продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи в магазині «ТасТіс 4 Рrofi», задля укріплення впевненості у продавчині про здійснену купівлю - продаж товару, ОСОБА_6 , через невстановлену слідством програму (чат-бот) в соціальному месенджері «Теlegram» у мобільному телефоні, задаючи у текстовому форматі завдання по створенню електронної імітації здійснення грошового переказу в застосунку банку, після створення чат-ботом такої інформації на екрані свого мобільного телефону, ОСОБА_6 самостійно вніс до електронного зображення переказу завідомо неправдиві відомості, а саме: інформацію щодо здійснення грошового переказу на банківську картку – НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ФОП ОСОБА_9 саме для надходження платежів за придбані покупцями товари; суму грошового переказу – 6050 грн., як загальну вартість обраного товару; дату та час грошового переказу на вказаний банківський рахунок ФОП ОСОБА_9 – «10.02.2026 16:48»; отримувача грошового переказу – номеру карткового рахунку, відкритого на ім`я ФОП ОСОБА_9 - НОМЕР_4 , створивши таким чином імітацію відомостей з електронного застосунку банку щодо проведення грошової транзакції.
Надалі ОСОБА_6 на екрані свого мобільного телефону продемонстрував та повідомив продавчині неправдиві відомості про свої наміри купівлі вказаних речей та здійснення оплати за товар шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, відкритий на ім`я ФОП ОСОБА_9 , тобто – здійснення безготівкової оплати, викликавши тим самим у продавчині впевненість у вигідності передачі нею речей ОСОБА_6 як потенційному покупцеві, розраховуючи на здійснення останнім оплати за отриманий ним товар, загальна вартість якого склала 6050 грн.
Розуміючи, що продемонстрована імітація грошового переказу не впевнила продавчиню у переказі грошових коштів, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на підроблення та використання посвідчення, а саме – посвідчення водія. 
Достовірно знаючи, що е-документи з Дії мають таку саму юридичну силу, як і паперові згідно з Законом України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг», Постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1453 «Про затвердження Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій», використовуючи невстановлену слідством програму (чат-бот) в соціальному месенджері «Теlegram» у мобільному телефоні, знайшов фото із застосунку «Дія» із зображенням посвідчення водія, виданого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без видимої фотокартки та завантажив на власний мобільний телефон. Надалі, використовуючи своє фото, за допомогою застосунку мобільного телефону вирізав своє фото та вставив у підготовлене фото посвідчення водія, чим фактично підробив електронне посвідчення водія. 
Надалі, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи, що вказані речі, запропоновані як товар, можна отримати в торгівельному місці виключно шляхом здійснення оплати за його придбання, перебуваючи в магазині «ТасТіс 4 Рrofi», де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_2 , 10 лютого 2026 року, о 16 год. 49 хв., ОСОБА_6 задля укріплення впевненості у продавчині про здійснену купівлю - продаж товару, використав завідомо підроблене посвідчення водія, яке надавало хибне уявлення, що перед продавчинею знаходиться ОСОБА_11 , імітацію відомостей з електронного застосунку банку щодо проведення грошової транзакції, які нібито підтверджували здійснення безготівкової оплати отриманого товару - м`якого балістичного пакету під напашник «STRAKE FACE» 2 рівня захисту, бронеплит 4-го класу захисту Miiluх Protection 500 6,5 мм. в кількості 2 шт. та двох шевронів, показавши фото завідомо підробленого електронного посвідчення водія продавчині, повідомивши в тому числі неправдиві відомості про здійснену ним оплату за вказані речі, що надало можливість незаконно повторно, шляхом обману, заволодіти: м`яким балістичним пакетом під напашник «STRAKE FACE» 2 рівня захисту вартістю 1705 грн; бронеплитами 4-го класу захисту Miiluх Protection 500 6,5 мм. в кількості 2 шт. вартістю 3458,33 грн., та двома шевронами, завдавши тим самим ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5163,33 грн. 
Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.
Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за:
- ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права з метою використання його підроблювачем;
- ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу;
- ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);
- ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
20 квітня 2026 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.
Також зазначив, що він розумії інкриміноване йому обвинувачення, дійсно він вчиняв вказані кримінальні правопорушення та зараз у вчиненому розкаюється.
Також судом досліджено характеризуючі дані щодо обвинуваченого, документи стосовно долі речових доказів.
Прокурор, захисник у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.
В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними правопорушеннями, які відносяться до кримінальних проступків.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Потерпілі надали писомові заяви про розгляд провадження без їх участі та згодою з укладеною угодою. Також зазгначили про відсутність претензій до обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачена взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання її винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.
Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 358 КК України – у виді одного року обмеження волі; ч. 4 ст. 358 КК України – у виді двох років обмеження волі; ч. 1 ст. 190 КК України – у виді трьох років обмеження волі; ч. 2 ст. 190 КК України – у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання погоджене у виді двох років позбавлення волі. На підставі 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із застосуванням положень ст. 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання. Захисник прохав визначити мінімальний випробувальний термін.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Прокурор не заперечував проти цього. 
Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого( проходить військову службу де характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується позитивно), пом`якшуючих обставин( визнання винуватості, активне сприяння встановленню істини, добровільне відшкодування збитків) та відсутності обтяжуючих обставин, може бути призначено. Також потерпілі не мають жодних претензій до обвинуваченого.
Судові витрати складають 3565,60 грн., які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи.
Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 20 квітня 2025 року.
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання визначити у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн.. 60 коп. судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Речові докази: м`який балістичний пакет під напашник «STRAKE FACE» 2 рівня захисту, бронеплити 4-го класу захисту Miiluх Protection 500 6,5 мм. в кількості 2 шт. залишити за належністю – ОСОБА_9 ;
Травматичний пістолет марки «Win Gun 113 Makarov Blowback» залишити за належністю – ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1