УХВАЛА

17 червня 2026 року
м. Київ

справа №440/14283/25
адміністративне провадження №К/990/27379/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Радишевської О.Р.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, скаржник, В/ч НОМЕР_1 ), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування із 06.06.2024 по 24.09.2025 включно, розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, при нарахуванні позивачу грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, надбавок та доплат, у зв`язку із проходженням військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період із 06.06.2024 по 31.12.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 в розмірі 3028,00 грн, передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, надбавок та доплат, у зв`язку із проходженням військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період з 01.01.2025 по 24.09.2025 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2025 в розмірі 3028,00 гр., передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 , що полягає у не проведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 19.06.2025 по 24.09.2025 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт;
- зобов`язано в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19.06.2025 по 24.09.2025 (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 в розмірі 3028 грн, та здійснити виплату такого грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання В/ч НОМЕР_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1453,44 грн.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 клопотання В/ч НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії даної ухвали суду.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2026 клопотання В/ч НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги залишено без задоволення, а апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 у справі № 440/14283/25 повернуто на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки у встановлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 26.01.2026.
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2026 у задоволенні клопотання В/ч НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження з вказанням поважних причин пропуску строку.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою В/ч НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 у справі № 440/14283/25 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що ураховуючи, значний термін пропуску строку на апеляційне оскарження (52 дні), відсутність належних доказів щодо існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали поданню апеляційної скарги, а отже відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що скаржник оскаржує ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, зазначену в частині третій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження можуть бути неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Водночас скаржник належно не обґрунтовує неправильність застосування норм процесуального права при відмові у відкритті апеляційного провадження у справі.
При цьому, Суд зауважує, що суд апеляційної інстанції не надавав оцінку правильності застосування норм матеріального права по суті спору, а встановив порушення норм процесуального права, так як наслідок відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Крім того, положенням частини четвертої статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини п`ятої статті 330 КАС України якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору. Скаржником не додано вказаний документ до касаційної скарги.
Одночасно з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тим, що військова частина є бюджетною установою, безпосередньо задіяною у захисті та обороні України в умовах воєнного стану. Наявне фінансування першочергово спрямовується на ведення бойових дій та утримання військ, у зв`язку з чим ускладнилася процедура й збільшився час на виділення коштів для сплати судового збору за відповідним кодом видатків.
Незважаючи на вжиття командуванням усіх залежних від нього заходів та подання необхідних заявок-розрахунків, наразі у військовій частині відсутнє належне бюджетне асигнування, що підтверджується відповідними роз`ясненнями Міністерства оборони України. З огляду на тимчасові фінансові труднощі, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та захисту інтересів держави, заявник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі
Вирішуючи питання щодо відстрочення скаржнику сплати судового збору Суд виходить із такого.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз зазначених норм свідчить, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань відстрочення сплати судового збору.
На підтвердження обставин, викладених у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, скаржником до касаційної скарги додано копію рапорту помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2026 № Н(вн.) 13058-1791, а також виписку за КЕКВ (кодом економічної класифікації видатків). 
Проте, аналізуючи зміст зазначених документів, Суд зазначає, що з їхнього тексту неможливо встановити орієнтовний час (строки) надходження грошових коштів на рахунки військової частини для забезпечення фінансування витрат зі сплати судового збору.
Крім того, надана скаржником виписка за КЕКВ відображає стан рахунку та рух бюджетних асигнувань виключно станом на 09.01.2026. Тобто, вказаний документ містить відомості лише за один конкретний день початку поточного року та не відображає реального стану фінансування установи протягом усього наступного періоду аж до моменту звернення з касаційною скаргою, що позбавляє Суд можливості оцінити наявність чи відсутність у скаржника грошових коштів на теперішній час
Отже, клопотання скаржника не містить належних обґрунтувань щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору та не підтверджено відповідними та належними доказами. У вказаному клопотанні скаржник посилається на загальні обставини щодо обмеженого фінансування та відсутність бюджетних коштів, та відповідно відсутністю можливості сплати судовий збір.
На підставі викладеного Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом № 3674-VI.
Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під дію зазначеної норми підпадають ухвали місцевих адміністративних судів, визначені частиною другої статті 328 КАС України, та прийняті за результатом їх апеляційного перегляду постанови апеляційних адміністративних судів, а також ухвали апеляційних адміністративних судів, наведені в частині третій зазначеної норми процесуального закону.
Частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 грн.
Отже розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 3328,00, грн.
Касаційна скарга подана в електронній формі, тому розмір судового збору з пониженням становить 2662,40 грн (3328,00 грн*0,8).
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційно інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, документа про сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись частиною 4 статті 330, статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі № 440/14283/25.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
1) уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи;
2) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа)).
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
О.Р. Радишевська 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду