П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/19168/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року (суддя Катаєва Е.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 11.08.2025) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПЯНИЙ ДВІР" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

17.06.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ "КРУПЯНИЙ ДВІР" до Одеської митниці, у якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000064/2 від 10.02.2025 та №UA500020/2025/000070/2 від 11.02.2025.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 11 серпня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
На думку апелянта, судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що в документах, наданих позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) №25UA500020001153U1 від 07.02.2025 та №25UA500020001275U6 від 11.02.2025, містилися розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи. Зазначені обставини відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ є належною підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару №UA500020/2025/000064/2 від 10.02.2025, №UA500020/2025/000070/2 від 11.02.2025 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла відповідно до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ "КРУПЯНИЙ ДВІР".

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "КРУПЯНИЙ ДВІР" (покупець) та компанією VAST EXIM PRIVATE LIMITED (продавець, Індія) укладено контракт №ІМР-12/11/2024 від 12.11.2024 року, відповідно до якого продавець зобов`язується постачати та передавати у власність покупця бакалійну продукцію індійського походження, а покупець – приймати та оплачувати вказаний товар.
Згідно п.1.2 контракту кількість, ціна, умови поставки та сплати за товар, визначені в додаткових угодах, специфікаціях та рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною цього контракту.
Відповідно до п. 2.1 контракту ціна товару вказана в специфікаціях та рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною цього контракту. До вартості товару включено: вартість продукту, вартість упаковки, проведених експертиз, отримання сертифікатів та документів, підтверджувальних якість Товару, документів для митного оформлення товару на експорт.
Згідно з п. 4.1 контракту сплата здійснюється покупцем, банківським переказом у доларах США на рахунок продавця, вказаний у розділі 11 цього контракту, згідно об`єму, ціни, вказаних у специфікації, що є невід`ємною частиною контракту на кожну поставку товару.
19.11.2024 року контрагентом позивача складено інвойс №VE/EXP24-25-358 на поставку товару 10 800 мішків рису по 25 кг загальною масою нетто 270 000 кг, загальною вартістю 124 200 доларів США, з яких: авансова сплата у розмірі 12 420 доларів США та балансова сплата у розмірі 111 780 доларів США.
21.11.2024 позивачем сплачено на користь компанії VAST EXIM PRIVATE LIMITED 12420 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією SWIFT платежу №б/н від 21.11.2024. В призначенні платежу зазначено "Сплата за рис відповідно до контракту №IMP-12/11/2024 від 12.11.2024, інвойсу №VE/EXP24-25-358 від 19.11.2024". 
Згідно з Кредит нота №25/12 CR від 25.12.2024, компанією VAST EXIM PRIVATE LIMITED (Індія) повідомлено, що з боку компанії існує заборгованість за контрактом №ІМР-12/11/2024 від 12.11.2024 року, яка буде вирахувана з рахунку-фактури №VE/EXP24-25-358 від 19.11.2024, кінцева сума повинна бути зменшена на 1 290 доларів США через додаткові кошти на сертифікацію.
Згідно з платіжною інструкцією SWIFT платежу №б/н від 03.02.2025 позивачем сплачено на користь контрагента решту вартості товару у розмірі 110 490 доларів США, тобто з відрахуванням заборгованості продавця (111 780 - 1 290 доларів США). В призначенні платежу зазначено "Сплата за рис відповідно до контракту №IMP-12/11/2024 від 12.11.2024, інвойсу №VE/EXP24-25-358 від 19.11.2024". 
У зв`язку поставкою товару на виконання контракту №IMP-12/11/2024 від 12.11.2024, позивачем подано до Одеської митниці митні декларації МД №25UA500020001153U1 від 07.02.2025 на поставку партії рису 216 000 кг та №25UA500020001275U6 від 11.02.2025 на поставку партії рису 54 000 кг, в яких митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору.
Для підтвердження вказаних у деклараціях відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МК України (контракт з додатками до нього, інвойс, платіжні інструкції SWIFT платежів та інші документи).
Проте відповідачем прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000064/2 від 10.02.2025 та №UA500020/2025/000070/2 від 11.02.2025. 
В рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000064/2 від 10.02.2025 зазначено, що подані з МД №25UA500020001153U1 від 07.02.2025 документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
1) Згідно п. 4.4 Контракту від 12.11.2024 №IMP-12/11/2024 ряд документів на партію товару, таких як інвойс, пакувальний лист, сертифікат здоров`я, прайс-лист, сертифікат non-GMO, сертифікат якості, фумігаційний сертифікат, видаються на офіційному бланку продавця. Деякі із перелічених документів, наприклад прайс-лист від 10.11.2024 б/н, сертифікат non-GMO від 03.12.2024 б/н, мають таку ознаку – яскраво-синій орнамент, логотип із назвою продавця. Проте наданий до митного контролю інвойс від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 таких ознак не має;
2) в інвойсі від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 зазначено, що частину вартості товарів у сумі 12420 дол.США авансовано раніше, а залишок до сплати становить 111780 дол.США. Проте наданий до митного контролю банківський платіжний документ, що стосується товару б/н, що підтверджує сплату суми 12420 дол.США за інвойсом від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 датовано 21.11.2024. Тобто платежу, який зазначено в інвойсі на момент його створення не існувало;
3) Пункт 4.1 договору надання послуг з перевезення від 04.01.2024 №MEDU0004012024 покладає на замовника обов`язок здійснювати передплату за послуги, надані згідно з зазначеним договором у розмірі 100% від суми виставленого виконавцем рахунку. Такий рахунок від 31.01.2025 №UAEWI0072225 надано до митного контролю, проте на момент його створення товари згідно з коносаментом від 03.12.2024 №MEDUVW092419 вже переміщувались перевізником, що суперечить зазначеним умовам договору стосовно передплати;
4) в поданих до митного контролю документах адреса відправника зазначена наступним чином: 807B Diamond Heritage,Strand road, Kolkata,West Bengal,700001, India. Проте на офіційному сайті в мережі Інтернет VAST EXIM PRIVATE LIMITED адреса вказана дещо інакше: 807B, Diamond Heritage, 16, Stand Rd, Fairley Place, B.B.D. Bagh, Kolkata, West Bengal 700001" [Електронний доступ: www.vastgroup.co.in];
5) в п. 4 Контракту від 12.11.2024 №IMP-12/11/2024 покупець сплачує 10% ававнсову сплату від загальної суми наданої специфікації за товар згідно проформи інвойсу , відомості про яку відсутні у поданій до митного оформлення МД;
6) крім того в графі 21 декларації митної вартості поданої до ЕМД від 07.02.2025 №25UA500020001153U1 відсутні відомості про витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, зважаючи на наявну інформацію про зміну судна та перевалку контейнерів, що свідчить про не включення до заявленої митної вартості визначеної п. 6 ч. 10 ст. 58 Кодексу її складової;
7) наданий висновок ДП "УКРПРОМЗОВНІШІЕКСПЕРТИЗА " від 10.02.2025 №251 розглянуто, але не може бути взято до уваги як такий, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість, оскільки не відповідає вимогам Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, зокрема, не містить відомостей щодо аналізу і порівняння цін з цінами на подібні товари, не наведено відповідних розрахунків, джерел інформації, які використовувались, та не надано додатків з копіями вихідних даних.
Щодо МД №25UA500020001275U6 від 11.02.2025 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000070/2 від 11.02.2025, в якому вказані тотожні розбіжності, окрім пункту 6 щодо не зазначення у графі 21 МД відомостей про витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів.
В рішеннях запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) відповідно до ст.254 МК України переклад українською мовою документу за кодом 9610 (копія митної декларації країни відправлення). 
У рішеннях вказано, що декларантом надіслано листи №05/11-206 від 10.02.2025 та №05/12-2061 від 11.02.2025, у яких зазначено, що додаткові документи, окрім вже наданих, по митній вартості надаватись не будуть.
Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, визначила їх митну вартість методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на підставі баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України у ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшим ніж заявлено декларантом.
Вважаючи згадані рішення митного органу протиправними ТОВ "КРУПЯНИЙ ДВІР" звернулося до суду з даним адміністративним позовом про їх скасування.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, а самі документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. Водночас обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів, є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену позивачем (декларантом) митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості. Жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей про митну вартість товару, відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.
Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – МК України).
Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено частиною другою статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За правилами частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарі.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).
Зазначені положення зобов`язують митний орган у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) №25UA500020001153U1 від 07.02.2025, №25UA500020001275U6 від 11.02.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішеннях про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000064/2 від 10.02.2025, №UA500020/2025/000070/2 від 11.02.2025, а саме:
1. Згідно п. 4.4 Контракту від 12.11.2024 №IMP-12/11/2024 ряд документів на партію товару, таких як інвойс, пакувальний лист, сертифікат здоров`я, прайс-лист, сертифікат non-GMO, сертифікат якості, фумігаційний сертифікат, видаються на офіційному бланку продавця. Деякі із перелічених документів, наприклад прайс-лист від 10.11.2024 б/н, сертифікат non-GMO від 03.12.2024 б/н, мають таку ознаку – яскраво-синій орнамент, логотип із назвою продавця. Проте наданий до митного контролю інвойс від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 таких ознак не має. 
2. В інвойсі від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 зазначено, що частину вартості товарів у сумі 12420 дол.США авансовано раніше, а залишок до сплати становить 111780 дол.США. Проте наданий до митного контролю банківський платіжний документ, що стосується товару б/н, що підтверджує сплату суми 12420 дол.США за інвойсом від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 датовано 21.11.2024. Тобто платежу, який зазначено в інвойсі на момент його створення не існувало. 
3. П. 4.1 договору надання послуг з перевезення від 04.01.2024 №MEDU0004012024 покладає на замовника обов`язок здійснювати передплату за послуги, надані згідно з зазначеним договором у розмірі 100% від суми виставленого виконавцем рахунку. Такий рахунок від 31.01.2025 №UAEWI0072225 надано до митного контролю, проте на момент його створення товари згідно з коносаментом від 03.12.2024 №MEDUVW092419 вже переміщувались перевізником, що суперечить зазначеним умовам договору стосовно передплати. 
4. В поданих до митного контролю документах адреса відправника зазначена наступним чином: 807B Diamond Heritage,Strand road, Kolkata,West Bengal,700001, India. Проте на офіційному сайті в мережі Інтернет VAST EXIM PRIVATE LIMITED адреса вказана дещо інакше: 807B, Diamond Heritage, 16, Stand Rd, Fairley Place, B.B.D. Bagh, Kolkata, West Bengal 700001" [Електронний доступ: www.vastgroup.co.in]. 
5. В п.4 Контракту від 12.11.2024 №IMP-12/11/2024 покупець сплачує 10% ававнсову сплату від загальної суми наданої специфікації за товар згідно проформи інвойсу , відомості про яку відсутні у поданій до митного оформлення МД 
6. Крім того в графі 21 декларації митної вартості поданої до ЕМД від 07.02.2025 №25UA500020001153U1 відсутні відомості про витрати на навантаження , вивантаження та обробку оцінюваних товарів , зважаючи на наявну інформацію про зміну судна та перевалку контейнерів , що свідчить про не включення до заявленої митної вартості визначеної пунктом 6 частини 10статті 58 Кодексу її складової. 
7. Наданий висновок ДП "УКРПРОМЗОВНІШІЕКСПЕРТИЗА" від 10.02.2025 №251 розглянуто, але не може бути взято до уваги як такий, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість, оскільки не відповідає вимогам Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440,зокрема, не містить відомостей щодо аналізу і порівняння цін з цінами на подібні товари, не наведено відповідних розрахунків, джерел інформації, які використовувались, та не надано додатків з копіями вихідних даних.
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовується доводами апеляційної скарги, наданий для митного оформлення інвойс від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 містить, зокрема: посилання на контракт №ІМР-12/11/2024 від 12.11.2024, назву експортера VAST EXIM PRIVATE LIMITED, від імені якого складено документ та імпортера ТОВ "КРУПЯНИЙ ДВІР", умови поставки FOB Kolkata India. 
У документі також відображено зміст та обсяг господарської операції: поставку 10 800 мішків рису по 25 кг кожен, загальною масою нетто 270 000 кг, загальною вартістю 124 200 доларів США, з яких: авансова сплата становить 12 420 доларів США, а балансова - 111 780 доларів США. 
Зазначена в інвойсі інформація не суперечить змісту інших документів та дозволяє однозначно ідентифікувати поставку оцінюваного товару, оскільки містить відомості про зовнішньоекономічний контракт, експортера та імпортера, опис товару, його кількість, вартість, умови поставки та оплати товару.
Відсутність на інвойсі таких елементів, як логотип чи орнамент, не впливає на зміст документа та не може слугувати підставою для сумніву в митній вартості товару.
Щодо доводів митниці стосовно відсутності авансової оплати на момент складання інвойсу від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358.
З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2024 компанією VAST EXIM PRIVATE LIMITED складено інвойс №VE/EXP24-25-358 на поставку товару на загальну суму 124 200 доларів США. В інвойсі вказано, що частина вартості товару у розмірі 12 420 доларів США підлягає авансовій оплаті, решта у сумі 111 780 доларів США - балансова сума, що сплачується пізніше.
Факт здійснення авансового платежу підтверджено платіжною інструкцією SWIFT від 21.11.2024, згідно з якою позивач сплатив на користь VAST EXIM PRIVATE LIMITED 12 420 доларів США. У призначенні платежу чітко зазначено: "Сплата за рис відповідно до контракту №IMP-12/11/2024 від 12.11.2024, інвойсу №VE/EXP24-25-358 від 19.11.2024".
Тобто, аванс сплачено 21.11.2024 на підставі оформленого 19.11.2024 інвойсу.
Зазначення у рахунку-фактурі суми авансу свідчить про умови оплати, а не про факт попередньої сплати. Здійснений позивачем на користь контрагента авансовий платіж підтверджує фактичне виконання зобов`язань, визначених інвойсом, а відсутність авансової оплати саме на дату складення інвойсу не свідчить про наявність розбіжностей у митній вартості товару.
Отже, доводи митного органу стосовно відсутності авансової оплати на момент складання інвойсу від 19.11.2024 № VE/EXP24-25-358 є безпідставними.
Також слід врахувати, що розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості (невідповідність строків оплати, що визначені договором) не є тими розбіжностями (суперечностями) не можуть бути покладені в основу висновків митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару.
Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 29.07.2020 у справі №420/1709/19, від 19.11.2024 у справі №420/23588/23, від 27.02.2025 у справі №300/784/24.
Щодо доводів митниці на те, що на момент створення рахунку від 31.01.2025 №UAEWI0072225 з послуг по транспортуванню товари вже переміщувались перевізником, що суперечить умовам договору стосовно передплати.
Так, згідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Безспірним є те, що поставка товару згідно з інвойсом від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358 здійснювалась на умовах FOB Kolkata India. 
Відповідно до правил "Інкотермс 2020" за умов FOB (Free on Board) продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. 
Надання послуг з міжнародного морського перевезення до пункту призначення здійснювалось компанією Mediterranean Shipping Company S.A. (виконавець, Швейцарія) на підставі договору надання послуг від 04.01.2024 №MEDU00040122024, укладеного з позивачем ТОВ "КРУПЯНИЙ ДВІР" (замовник). 
Відповідно до умов п.4.1 зазначеного договору, якщо інше спеціально не передбачено письмовою угодою виконавця або окремою угодою сторін, замовник зобов`язаний здійснювати передплату за послуги, надані згідно з цим договором у доларах США у розмірі 100% від суми виставленого виконавцем рахунку. 
На виконання умов договору компанією Mediterranean Shipping Company S.A. 31.01.2025 року складена проформа-інвойс №UAEWI0072225, згідно якого фрахт-міжнародне перевезення вантажобагажу морським транспортом Kolkata (IN) Odesa (UA) за умов поставки FOB Kolkata склало 37 250 доларів США.
Фактична сплата вартості перевезення підтверджується платіжною інструкцією SWIFT від 04.02.2025, у призначенні платежу зазначено: "Попередня оплата за транспортування вантажу згідно контракту №MEDU00040122024 від 04.01.2024 та інвойсу №UAEWI0072225 від 31.01.2025 року.
Таким чином, оплата вартості витрат на транспортування здійснена позивачем 04.02.2025 на підставі виставленого інвойсу №UAEWI0072225 від 31.01.2025.
Відсутність передплати на момент початку переміщення товару не впливає на визначення митної вартості, оскільки питання строків і способів оплати належить до виконання господарських зобов`язань між сторонами і не свідчить про розбіжності в митній вартості товару.
Таким чином, посилання митного органу, як на підставу для коригування митної вартості товару, на те, що на момент створення рахунку від 31.01.2025 № UAEWI0072225 з послуг із транспортування товари вже переміщувались перевізником, що суперечить умовам договору стосовно передплати, є необґрунтованим.
Також колегія суддів вважає, що різниця у викладенні адреси експортера у поданих до митного контролю документах (807B Diamond Heritage, Strand road, Kolkata, West Bengal, 700001, India) та на офіційному сайті VAST EXIM PRIVATE LIMITED (807B, Diamond Heritage, 16, Stand Rd, Fairley Place, B.B.D. Bagh, Kolkata, West Bengal 700001) не впливає на визначення митної вартості оцінюваних товарів.
Щодо посилання митниці на те, що в п. 4 контракту від 12.11.2024 № IMP-12/11/2024 покупець сплачує 10% авансової плати від загальної суми наданої специфікації за товар згідно з проформою-інвойсом, відомості про яку відсутні у поданій до митного оформлення МД, колегія суддів зазначає таке.
Так, згідно з п. 4.1 контракту від 12.11.2024 № IMP-12/11/2024, сплата здійснюється покупцем банківським переказом у доларах США на рахунок продавця, вказаний у розділі 11 цього контракту, згідно зі специфікаціями, що є невід`ємною частиною контракту на кожну поставку товару.
При цьому положення пункту 4 зазначеного контракту не містять будь-яких посилань на складення проформи інвойсу, а отже, її надання не передбачене умовами договору.
Таким чином, доводи митного органу щодо відсутності проформи інвойсу, як на нібито порушення умов контракту або підставу для сумнівів у достовірності заявленої митної вартості, не ґрунтується на положеннях самого контракту.
Варто додати, що, митна вартість у даному випадку підтверджується інвойсом від 19.11.2024 №VE/EXP24-25-358, який містить повні та достатні відомості про кількість, вартість, умови поставки та сторони контракту, та інші відомості.
Таким чином доводи митного органу з цього приводу не впливають на визначення митної вартості товарів та не можуть бути підставою для її коригування.
Щодо посилання митниці на відсутність у графі 21 декларації митної вартості відомостей про витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів, з огляду на наявність перевалки контейнерів та зміну судна.
Так, відповідно до п.2.1 договору надання послуг від 04.01.2024 №MEDU00040122024 компанія Mediterranean Shipping Company S.A. (Швейцарія) як виконавець є відповідальною за виконання наведених нижче зобов`язань. А саме виконавець здійснює: - морське перевезення контейнерів на замовлення замовника чи іншої особи на користь замовника; - видачу порожніх контейнерів під навантаження замовнику; - навантаження рознаряджених контейнерів на найближче судно в портах навантаження; - перевантаження контейнерів із судна на судно в порту (портах) перевантаження; - розвантаження контейнерів з останнього судна у порту призначення; - передавання контейнерів із вантажем замовника у тимчасове користування замовнику.
Враховуючи, що компанія Mediterranean Shipping Company S.A. на умовах договору здійснює повний комплекс логістичних операцій, включно з навантаженням, перевантаженням, розвантаженням та передачею контейнерів у порту призначення, а також з огляду на те, що інвойс від 31.01.2025 №UAEWI0072225 містить загальну вартість фрахту в розмірі 37 250 доларів США за напрямом Kolkata (IN) – Odesa (UA) за умовами FOB, слід дійти висновку, що заявлена вартість перевезення вже охоплює витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Отже додаткове виокремлення таких витрат у графі 21 декларації митної вартості є безпідставним.
Отож посилання митного органу на відсутність у графі 21 декларації митної вартості відомостей про витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів, з огляду на наявність перевалки контейнерів та зміну судна є необґрунтованим і не свідчить про неповноту заявленої митної вартості.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача з приводу наявності сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу документи підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при її вирішенні, і наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.
Порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи чи є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на що підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції відсутні.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає. 

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною четвертою та пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов