ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7037/24 Головуючий суддя І інстанції Теслікова І. І.
Провадження № 22-ц/818/517/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення плати за користування житлом

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року          м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.,
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є., 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Тарасенко Віри Юріївни, на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 червня 2025 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Харківобленерго», про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

в с т а н о в и в :

ПАТ «Харківенергозбут» завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 31.05.2021 по 31.03.2024 в розмірі 237297.36 грн. грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . За період з 31.05.2021 по 31.03.2024 за вказаною адресою згідно переданих відповідно до вимог п.11 постави №312, п.4.3 ПРРЕЕ, п.1.1 розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показання у розмірі 237297.36 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками відповідач не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Харкова від 23 червня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергією за період з 31.05.2021 по 31.03.2024 у розмірі 237297 грн 36 коп. та судовий збір у розмірі 3071 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Тарасенко В.Ю. посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.
Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що коли заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.07.ю2024 року по справі №638/7037, перебувало на примусовому виконанні і до того моменту часу, коли воно було скасовано ухвалою суду, приватним виконавцем з відповідача вже частково була стягнута заборгованість за спірний період.
Згідно з інформацією, зазначеною в постановах про закінчення виконавчого провадження №77030308 та №77030171, які додані до матеріалів справи, зазначено, що у рахунок спірного боргу за вищезазначеним скасованим заочним рішенням з відповідача вже було стягнуто 98928,44 заборгованості та 8526,61 грн винагороди приватного виконавця, також з відповідача вже була стягнути сума судового збору у розмірі 3071 грн та винагорода приватного виконавця за це в розмірі 307,10 грн при цьому суд при повторному розгляді справи не врахував цих вже стягнутих з відповідача сум і стягнув їх повторно.
Вказує, що судом не застосовано положення п.5.1.13 Кодексу комерційного обліку електроенергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018, які підлягали застосуванню.
Судом не надано оцінки щодо ненадання належної оцінки акту про встановлення за адресою відповідача іншого лічильника 23.02.2023 СТ-ЄА05Д, який не заперечувався жодною зі сторін, але чому нарахування зроблені не за його показами.
Не було досліджено фотографії, надані відповідачем, та фотографії надані позивачем, зокрема акту заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі від 07.11.2023 щодо лічильника СТЕА08М, та н6енадання їм належної оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Харківобленерго» просить апелдяційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.
Відзив мотивовано наступним.
Позивач та Третя особа надали детальне роз`яснення та повний обсяг документальних доказів, які підтверджують правомірність нарахувань за фактично спожиту Відповідачем електричну енергію. 
Позивач також надав вичерпне роз`яснення обставин справи, обґрунтовану хронологію подій, підкріплену відповідними актами та офіційними відповідями оператора системи розподілу — АТ “Харківобленерго”, що у свою чергу було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення. Крім того, посилання Відповідача на нібито підроблений підпис в актах є безпідставними, необґрунтованими та не заслуговують на увагу. 
Зокрема, в Акті про порушення № 234429 від 17.03.2025 року чітко зафіксовано факт відмови Відповідача від підписання документа, а також відмова від надання будь-яких пояснень, зауважень чи заперечень до змісту акта.
Це прямо засвідчує, що представники АТ «Харківобленерго» діяли у межах своїх повноважень та за встановленою процедурою, належно зафіксувавши правову позицію Відповідача. Крім того, відповідно до вимог процесуального законодавства, встановлення достовірності або підробленості підпису здійснюється виключно на підставі відповідної судової почеркознавчої експертизи. 
Візуальне порівняння підписів або суб`єктивні припущення не можуть вважатися належним доказом у розумінні статей 76–78 Цивільного процесуального кодексу України.
Твердження Відповідача про нібито заміну лічильника СТЕАО8М на СТ-ЄА05Д є маніпулятивним та не відповідає ані фактичним обставинам справи, ані вимогам чинного законодавства. Факту такої заміни не існує і не підтверджується жодними належними доказами. 
Лічильник СТЕАО8М у Відповідача був відсутній, що підтверджується Актом про порушення № 234429 від 17.03.2025 року. Вказана обставина свідчить про безпідставність доводів Відповідача щодо нібито демонтажу приладу працівниками АТ “Харківобленерго”, оскільки такі твердження не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Крім того, на відеозаписах, долучених Третьою особою та досліджених у судовому засіданні, зафіксовано відсутність лічильника, а також факт того, що Відповідач особисто визнає демонтаж зазначеного приладу. Додатково звертаємо увагу суду на особливі обставини зникнення лічильника СТЕАО8М, за показами якого було проведено нарахування заборгованості, що стала предметом розгляду в межах цього позову.
у відповіді на адвокатський запит №16-56К/18-2476 від 31.03.2025 р., АТ «Харківобленерго», чітко зазначило, що жодних дій щодо заміни засобу комерційного обліку електричної енергії не здійснювалося. Відтак, нарахування за спожиту електричну енергію протягом відповідного періоду проводилися виключно на підставі фактичних показань приладу обліку СТЕАО8М, який залишався встановленим на об`єкті споживання. Це свідчить про відсутність будь-яких підстав для сумнівів у достовірності таких нарахувань, а також спростовує твердження щодо можливого втручання у систему обліку або заміни лічильника без відповідного акту приймання-передачі чи погодження з власником.
Як неодноразово зазначалося, відповідальність за технічне обслуговування, зняття показань та контроль стану засобів обліку покладається саме на оператора системи розподілу — АТ «Харківобленерго», а не на постачальника електричної енергії — ПрАТ «Харківенергозбут». Тим самим Відповідач суперечить власним доводам та плутається в них, адже усі посилання та доводи Відповідача гуртуються лише на припущеннях, в той час, як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що суперечить принципу доведення своїх вимог або заперечень, адже відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
фотознімки та скріншоти, надані Відповідачем, не можуть вважатися належними доказами у розумінні процесуального законодавства, оскільки з них неможливо встановити, який саме прилад обліку зображений та де він розташований. Крім того, до вказаних матеріалів не додано жодних документів, що підтверджували б їх походження та достовірність. Таким чином, надані Відповідачем фотоматеріали не відповідають критеріям належності та допустимості доказів.
До примусового виконання було пред`явлено суму 223 653,12 грн., з урахуванням оплат Відповідача у розмірі 13 662,24 грн., здійснених під час розгляду справи. В подальшому на рахунок ПрАТ «Харківенергозбут» надходили кошти, стягнуті з Відповідача за ВП № 77030308 та № 77030171 Приватним виконавцем Близнюковим Ю.В 05.02.2025 згідно з платіжною інструкцією № 18255 від 03.02.2025 було перераховано 6 304,01 грн в 06.02.2025 згідно платіжної інструкції 18275від 04.02.2025 було перераховано 13 147,71 грн 05.03.2025 згідно платіжної інструкції 18670 від 01.03.2025 було перераховано 2 204,55 грн 05.03.2025 згідно платіжної інструкції 18664 від 01.03.2025 було перераховано 55 993,21 грн 12.03.2025 згідно платіжної інструкції 18822 від 07.03.2025 було перераховано 7 616,72 грн Окрім того, 01.02.2025 було перераховано суму судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 3 071,00 грн. 
Отже загальна сума, яку було стягнуто за ВП № 77030308 та № 77030171 та перераховано Позивачу, складає 85266,20 грн. основної суми заборгованості за електричну енергію та 3 071,00 судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження № 7703308 залишок нестягненої суми за виконавчим документом становить 138368,92 грн. 
Проте з урахуванням здійснених Відповідачем оплат, що були зараховані на погашення частини заборгованості за спірний період, станом на сьогодні залишок заборгованості становить 132 602,92 грн за період з травня 2022 року по лютий 2025 року.
З огляду на зазначене, сума 98928,44 грн., вказана Відповідачем в апеляційній скарзі не відповідає дійсності та, скоріш за все визначена з урахуванням витрат на виконавчі дії та витрат судового збору.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги суд своє рішення мотивував наступним.
Між сторонами існують фактичні договірні відносини та позовні вимоги є доведеними за період з 31 травня 2021 року по 31 березня 2024 року і оскільки позов пред`явлено до власника будинку, отже визначену позивачем в позові суму заборгованості слід стягнути з відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем ОСОБА_1 як власником майна за період з 31 травня 2021 року по 31 березня 2024 року, що розташоване за адресою: 
АДРЕСА_2 , не дотримано обов`язку з оплати заборгованості за договором про постачання електричної енергії.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що за період з 31 травня 2021 року по 31 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , власником майна якого є ОСОБА_1 , наявна заборгованість за постачання електричної енергії в сумі 237297.36 грн.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з такими висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено, наступне.
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2024 року у справі №638/7037/24 було задоволено позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 31.05.2021 по 31.03.2024 у розмірі 237297,36 грн., та судові витрати та судовий збір у розмірі 3071.00 грн.
Ухвалою суду від 19 березня 2025 року скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 липня 2024 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Харківобленерго», про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
7 травня 2006 року між АТ “Харківобленерго” та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №361638316 від 12.01.2024 ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, Р №17474, 06.06.2005. 
За таких обставин за адресою: . АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії, що постачає ПрАТ «Харківенергозбут».
Враховуючи наведені приписи, та те, що за вказаною адресою фактично спожито електричну енергію, Договір вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua з ОСОБА_1 , дані про якого передані від попереднього постачальника AT «Харківобленерго».
За особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 31.05.2021 по 31.03.2024 за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ. п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу AT «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 237297.36 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками боржник не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі.
Під час судового розгляду судом було допитано у якості свідків працівників АТ «Харківобленерго» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали пояснення, що вони в листопаді 2023 року працювали щодо заміни приладів обліку та зняття показів, неподалік домоволодіння ОСОБА_1 , та у зв?язку з тим, що в відповідач давно не передавав показання свого лічильника, вони постукали в двері, однак ніхто не відчинив, однак пізніше відкрив двері особисто ОСОБА_1 та дозволив зайти на подвіря та зняти покази лічильника, який знаходився на фасаді будинку, крім того ми його оглянули. Крім того, допитаний у якості свідка ОСОБА_4 пояснив суду, що він приймав участь у складанні акту 17.05.2025 про те, що коли вони прибули до домоволодіння ОСОБА_1 лічильник який знаходився на території його домоволодіння зник.
Враховуючи те, що в матеріалах справи наявні докази оплати споживачем заборгованості за спожиту з 31 травня 2021 року по 31 березня 2024 року електричну енергію на суму 115097,48 грн, а.с.252 т.2, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 31.05.2021 по 31.03.2024 у розмірі 132602,92 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога ПрАТ "Харківенергозбут" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 237297,36 грн є обґрунтованою лише на суму132602,92 грн, а тому позов підлягає задоволенню частково.
Наведенні у скарзі доводи не знайшли свого повного підтвердження у матеріалах справи, а тому колегія суддів, за виключенням вказаної сплаченої суми, їх відхиляє.
Оскільки суд першої інстанції не врахував, що відповідач частково сплатив суму заборгованості, а тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні, а сума стягнення – відповідному зменшенню.
Керуючись ст.ст. 259, 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Тарасенко Віри Юріївни задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 червня 2025 року змінити.
Позов Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Харківобленерго», про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 31.05.2021 по 31.03.2024 у розмірі 132602,92 грн.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 28 квітня 2026 року.

Головуючий         В.Б. Яцина.

Судді колегії        Ю.М. Мальований.

О.В.Маміна.